KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 21. N:0 13. 21 



seriebus instrncta, quoi-um circuli cornei integri. 'rentaculoruni series acetabiilovum quin- 

 que-sex; quinque-sex acetabula ceteris majora; circuli covnei infequaliter deiitati. Color 

 corporis supra fusco-violaceus, maculis rubris rai-e sparsis, infra pallidus, inaculis rubris 

 sparsis. 



Sepium elongatum, supra in medio carinatum, rugosum, lateribus omnino leve; 

 Carina etiam in parte sepii posteriore adest; infra sulcatum; supremum loculauientum 

 calcareum circa f longitudinis sepii. Margo corneus postice in ålas parvas dilatatus. Ro- 

 strura recurvatum. Sepio speciei sequentis valde simile. 



Species, habitu externo cum S. orhignyana FÉr. congruens, differt sepio multo an- 

 gustiore et supra carinato. 



Kroppen är afläng, bakat afsmalnande; den ventrala mantelranden är medelmåttigt 

 urringad. Fenorna taga sin början helt nära främre mantelranden, obetydligt tilltagande 

 i bredd bakåt. Mellan alla armpar utom det fjerde tinnes en svagt utvecklad umbrella. 

 Ställningen af sugvårtorna på armarne är följande. Första paret har de 10 — 12 nedersta 

 sugvårtorna stående i tvä rader, derefter blir ställningen i fyra mera tydlig, tills mot ar- 

 marnes spetsar vårtorna åter visa tendens att ställa sig i två; pä samma gång de förmin- 

 skas i storlek, sammantränga de sig i kanten af armen, så att den mellanliggande delen 

 af armspetsen blir alldeles slät och fri från sugvårtor, något som ger armens öfre del ett 

 ovanligt utseende^). På andra armparet stå de 6 — 8 nedersta vårtorna på tva rader; der- 

 efter följer ett stycke med fyra rader; mot spetsen af armen råder samma förhällande som 

 på första paret. Samma ställning af sugvårtorna som pä andra armparet råder hos det 

 tredje. Pä Ijerde paret åter är anordningen i fyra rader temligen tydlig frän basen till 

 spetsen. Hornringarnes inre kant äi- något ojemn men utan egentliga tändei'. Tentaklerna 

 äro spensliga, något längre än kroppen. Deras sugvårtor stå i 5 — 6 rader; mot spetsen 

 äro de små och jemnstora, mot laasen äro o — 6 vårtor i en rad betydligt större än de 

 öfriga. Hornringarne äro oregelbundet tandade pä sin inre rand. 



Kroppen ofvantill mörkt violett, glest beströdd med föga tydligt framträdande, röd- 

 bruna fläckar; pä kroppssidorna märkas läiigsgående, rödbruna streck. Undertill är färgen 

 ljus, beströdd med röda chromatofor-fläckar. Fenor hvitaktiga. 



Dimensioner: Längd från dorsala mantelranden till bakre kroppsändan 50 mm. Från 

 spetsen af nackbrosket till spetsen af föi-sta armparet 30 mm. Frän förstnänida punkt till 

 ändan af de utsträckta tentaklerna 98 mm. Kroppens största bredd, fenor oberilknade, 24 

 mm. Vid mätning af armarne från sugvårtornas början till spetsen har jag fått följande 

 resultat: hos ett individ: första och andra armparet 22 mm.; tredje d:o 21 mm.; fjerde 

 d:o 22 mm.; hos ett annat: första och andra armparet 24 mm.; tredje d:o 2.t mm,; fjerde 

 d:o 24 mm.; hos ett tredje: första och andra resp. 24 och 25 mm.; tredje 28 mm.; fjerde 

 24 mm. 



Skalet (tig. 7) har en utdragen, bakåt starkt afsmalnande form. Pa öfre sidan har 

 det i midtlinien en upphöjd rj^gg, på sidorna begränsad af tvenne mycket grunda fåror, 

 hvilka blifva tydliga först omkring 10 mm. från basen af rostrum, då deremot ryggen är 

 märkbar redan 3 mm. frän samma punkt. På sidan om fårorna följer ett smalt fält med 



') Understundom är armspetseu mera hoptryckt från sidorna, hvarigenom anordningen i två rader faller 

 mindre lätt i ögonen; hos andra är den mera plattad, hvarvid ofvan beskrifna förhållande tydligt framträder. 



