24 A. APPELLÖF, JAPANSKA CEPHALOPODEE. 



ända till spetsen saknar sugvårtor, och hvarje spär af membranen upphör; armspetsen 

 blir nästan alldeles cylindrisk och betäckt af chromatoforer. — Tredje och fjerde armparet 

 äro normalt utvecklade. Sugvårtornas hornring är fullkomligt i saknad af tänder. 



Hvad sugvårtornas ställning på armarne beträffar, kan man visserligen säga, att de 

 tre öfre armparen vid basen hafva dem stående i två rader; men längre upp på armarne^ 

 åtminstone på tredje armparet, blir ställningen i fyra rader tydligare; mot spetsen af första 

 armparet iir åter ställningen på tvä mera tydlig. För öfrigt kan man äfven hos denna 

 form skilja mellan de yttre radernas mindre och de mediana radernas större vårtor. 



Tentaklerna nä utsträckta ungefär till kroppens bakre ända. Simmembranen (»créte 

 natatoire" D'Orb.) är temligen bred och tager sin början nedanför sugvårtorna. De senare 

 stå i .5 — 6 rader; o — 7 vårtor äro större än de öfriga, dock ej sinsemellan af samma 

 storlek (Pl. 11, fig. 2). Hornringarne äro på sin inre kant oregelbundet tandade (Pl. II, 

 fig. 1 a). Munmembranen är delad i 7 obet}'dligt utvecklade lober, hvilka genom från 

 dem utgående veck äro förenade med armarnes bas. 



Dimensioner: Kroppens längd till den dorsala mantelranden 110 mm. Från spetsen 

 af nackbrosket till spetsen af första armparet 78 mm. Från förstnämda punkt till spetsen 

 af de utsträckta tentaklerna omki-. 140 mm. Kroppens största bredd .S4 mm. Längd 

 från kroppsändan till den ventrala mantelranden 96 mm. — Första armparet 67 mm.; 

 andra d:o öfver 400 nnii.; tredje d:o 40 mm.; fjerde d:o 41 mm. 



Kroppen ofvantill mörk af tätt hopade chromatoforer, glest beströdd med rödbruna 

 fläckar; längs med kroppssidorna långsgående, rödaktiga streck; dessutom märkes på fe- 

 nornas öfre sida nära deras förening med kroppen en långsgående mörkare rand, isynnerhet 

 tydligt markerad mot deras bakre hälft; utanför denna rand äro fenorna hvitaktiga. Huf- 

 vudet ofvantill af samma färg som kroppen. Undertill är kroppen ljusare, tätt besatt 

 med röda chromatofor-fläckar pä. gulhvit botten. Hufvudet undertill i trakten kring tratten 

 nästan utan fläckar, för öfrigt färgadt såsom kroppens undersida. 



Skalet (Pl. II, figg. 3, 4, 5) är smalt och långsträckt. På öfre sidan märker man 

 en upphöjd, långsgående rygg, som på sidorna begränsas af tvenne fåror. Denna rygg är 

 dock ej utvecklad undei- skalets hela längd. I det senares bakre del omkring 9 mm. frän 

 basen af rostriuu börjar nemligen först en föi-djupning att visa sig i midtlinien, i hvilken 

 efterhand uppstår en ås, som småningom höjer sig öfver denna fördjupnings kanter och 

 bildar den förut omnämda ryggen; fårorna på sidan om denna äro sålunda rester af 

 den sammanhängande faran i skalets bakre del. Den nänide ryggkölen äfvensom ett skarpt 

 begränsadt parti på sidorna om densamma är tätt besatt med i långsgående rader anord- 

 nade tuberkler, hvilka finnas äfven i fårans nedersta del; ett fält framför rostrum är all- 

 deles shitt. Pa sidorna om det tuberkulösa fältet ända till skalets kanter är detsamma 

 fullkomligt slätt. Omkring 12 mm. från öfre skalspetsen upphöra dock tuberklerna pa 

 sidorna om åsen, så att blott denna senare är beklädd med sädana. Hornkanten är öfver- 

 allt lika bred uton^ i främre skalspetsen, der den är något vidgad; i bakre ändan är den 

 utvidgad till ett par vingar. En fördjupning uppstår i bakre skaländan, derigenora att 

 bakre kanten är framätböjd. Rostrum är något uppåtböjdt, mot ändan skarpt tillspet- 

 sadt. Undertill är skalet starkt kuUrigt och försedt med en långsgående fåra, hvilken 

 sträcker sig äfven öfver sista skiktet. Skalets längd (utom rostrum) 110 mm.; sista skiktet 



