KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 21. N:0 13. 25 



34 mm., alltså ungefär -fo af hela skalet. Största bredden 16 mm. Bredd omedelbart 

 framför vingarne 5 mm. 



Denna genom den ovanliga utvecklingen af andra armparet mycket karaktäristiska 

 art står otvifvelaktigt nära föregående form, liksom också formen af skalet mycket närmar 

 sig den hos S. elongata D'Orb., af hvilken art blott skalet är kändt. — Inom tre olika 

 släg-ten bland Cephalopoderna känner man nu enstaka former, hos hvilka ett armpar ge- 

 nom sin längd i betydligare mån afviker frän det för slägtet typiska förhållandet. Brock 

 har beskrifvit en Tremoctopiis under namnet ocellatus^), hos hvilken första armparet är 

 förlängdt. Vidare har Steenstrup i sin af handling öfver Hemisepius^) omnämt, att en 

 på Köpenhamns Universitets zool. museum förvarad art, med frågetecken uppförd såsom 

 tillhörande slägtet Onydioteutlds under namnet lorigera, har andra armparet dubbelt så 

 långt som kroppen. I samma afhandling har han gjort oss bekanta med en Sepiaform, 

 aS. andrceana Stp. från Japan, som har andra armparet omkring dubbelt så långt som de 

 öfriga och i spetsen försedt med blott två rader sugvårtor. Steenstrup uttalar den för- 

 modan, att dessa förlängda armar hos >S. andrceana hafva blifvit ett slags känselredskap. 

 Hvad vår art beträffar, synes mig en sådan uppfattning ännu mera berättigad. De till 

 ytterlig litenhet reducerade sugvårtorna, som finnas på den förlängda delen af armen, tala 

 för, att denna del, åtminstone icke i någon väsentlig mån, kan göra tjenst såsom fast- 

 hållningsi'edskap ; deremot göra deras ytterst fina spetsar dem utan tvifvel lämpliga till 

 känselorgan. Antagandet, att dessa armar skulle vara könsarmar, torde utan vidare kunna 

 tillbakavisas, emedan det skulle helt och hållet strida mot det vanliga förhållandet hos 

 kända Sepiaformer. 



Jag vill vidare påpeka den betydliga längdskilnaden mellan första armparet å ena 

 sidan samt tredje och fjerde å den andra äfvensom de trådformiga spetsarne pä första 

 armparet. Denna skilnad i längd mellan nämda armpar torde hittills ej vara iakttagen 

 hos någon Sepia. Dock finnes en antydan till en sådan redan hos föregående form; 

 hos S. Feterseni har den blifvit mei-a utpräglad. Likaledes visar S. andrceana genom för- 

 längningen af sitt andra armpar en öfvergång till den nyssnämde; att döma af kroppsform 

 och skalets beskaffenhet tyckas för öfrigt dessa arter vara nära beslägtade. 



En annan egendomlighet är, att vår art ej visar någon hektokotyliserad arm. Jag 

 har haft tillfälle att dissekera ett individ, som visade sig vara en hane. Visserligen har 

 venstra bukarmen hos detta sugvårtpapillerna något mera upphöjda än den motsvarande 

 högerarmen, men någon förändring i vårtornas storlek eller för öfrigt någon ombildning 

 af armen märkes ej. Dessa upphöjda sugvårtpapiller äro för öfrigt ej egendomliga för 

 venstra bukarmen, utan finnas äfven pä andra armparet och delvis på första. — Mun- 

 membranens två nedre lober äro åtminstone hos ett exemplar betydligt förtjockade och 

 invändigt starkt veckiga. Jag förmodar, att detta individ är en hona, som i likhet med 

 flere andra arter har dem förtjockade för spermatoforernas upptagande. 



I den japanska samlingen funnos tre exemplar. 



1) Zeitschr. f. wiss. Zool. Bd. 36, 1882, sid. 601. 



2) K. Danske Vid. Selsk. Skr. 5 R. X. Mat. Nat. sid. 465. 



K. Sv. Tet. Akad. Handl. Bd 21. N:o 13. 



