26 A. APPELLÖF, JAPANSKA CEPHALOPODER. 



S. Tullberg! ii. sp.') 

 PI. II. fig. 7—14. 



Corpus depressum, postice rotundatum, vix longius quam latius. Pinnse angust«. 

 Cartilago cervicalis sine sulco; linea elevata cartilaginis pallialis quoque deest. Fibula 

 pallii lateralis conica, cavitas siphonis profunda. Ordo longitudinis parium brachiorum 

 (IV — III — II — I); circuli cornei inajqualiter sed distincte denticulati. Acetabulorum series 

 in tentaculis circa quinque; quatuor vel quinque acetabula ceteris majora; circulus corneus 

 dentatus. Color: supra fasciaj transvers» fusco-violaceas, infra pallidus, rubris maculis 

 sparsis. 



Sepium prope rhombitbrme, supra parum convexum, omnino sine rugositatibus ; infra 

 concavatum, in medio sulcatum; margo corneus postice in laminam depressam triangularem 

 productus; supra illam cornea lamina verticalis deiixa est. Supremum loculamentum cal- 

 careum circa I longitudinis sepii. 



Kroppen har längden föga större än bredden; den är plattryckt och baktill afi-undad. 

 Fenor smala, baktill temligen långt skilda från hvarandra. Den dorsala mantelranden ut- 

 märker sig derigenom, att den ej bildar något starkare utskott för främre ändan af skalet, 

 utan blott är jemt böjd. Den ventrala mantelranden är bredt och temligen djupt urringad. 

 I nackbrosket finnes ingen fåra; åsen på det under skalets främre ända i manteln liggande 

 brosket saknas likaledes^). Broskgropen vid trattens bas är i sin främre ända djupt ur- 

 hålkad, baktill mycket grund (fig. 12 a). Den motsvarande åsen på mantelns insida är 

 af en konisk form (fig. 12 b). Kroppen liksom hufvudet är här och der besatt med små 

 tuberkler på öfre sidan. Mellan alla armpar utom fjerde en svagt utvecklad umbreUa. 

 Inbördes längd (4 — 3 — 2 — 1); sugvårtornas hornringar äro på sin inre kant försedda med 

 oregelbundna, men tydliga tänder rundtomkring (fig. 13). Tentaklerna äro vida längre än 

 kroppen; sugvårtorna på klubban stå i omkring 5 rader; 4 a 5 vårtor äro betydligt större 

 än de öfriga (fig. 8); deras hornringar äro invändigt rundtomkring tandade (fig. 14). 



Dimensioner: Längd från kroppsändan till dorsala mantelranden 41 mm.; till ven- 

 trala mantelranden 37 mm. Från spetsen af nackbrosket till spetsen af längsta armparet 

 43 mm.; från förstnä-mde punkt till spetsen af tentaklerna 100 mm. Kroppens största 

 bredd 35 mm. Armarnes längd 24 — 26 mm. 



På kroppens öfversida märkas mörkt violetta tvärstreck på ljusare botten; undertill 

 är färgen hvit med täta, brunaktiga chromatofor-fläckar. 



Skalets form är nästan rhombisk (figg. 9 — 11). Det är på öfversidan svag-t kuUrigt 

 och alldeles i saknad af tuberkler; baktill är det obetydligt böjdt. Hornkanten har samma 

 bredd öfverallt utom i främre spetsen, der den är något vidgad; i skalets bakre ända 

 bildar den ett plattadt utskott af triangulär form, på hvars öft^e yta finnes en liten, fi'ån 

 sidorna hoptryckt, långsgående hornlamell (fig. 11 a). För öfrigt visar skalet på sin öfre 

 sida strimmor i hornbladet, som utgå från dess bakre del. De af dessa, som följa midt- 

 linien, sträcka sig ända till främre ändan, de öfriga utlöpa åt sidorna. På undersidan 

 har det en bred fördjupning, som går fram till sista skiktet; i midten af denna fördjup- 



1) En närstående art, 6'. Pfeffei-i Hoyle, har af Hoyle (1. c. sid. 199) blifvit lagd till grund för ett nytt 

 underslägte, Metasepia. Från nämde art tycks ofvanstäende skilja sig hufvudsakligen genom skalet. 

 '^) Hoyle nämner ingenting om beskaffenheten af dessa brosk hos S. Pfefferi. 



