KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 13. 33 



nedersta loberna äro högst obetydligt utvecklade; hos ett exemplar tyckas sugvårtoi- all- 

 deles saknas på dessa lober. 



Skalet öfverensstäinmer med D'Orbigny's beski-ifning och tigur af detsamma. 



Dimensioner: Kroppens längd från bakre ändan till dorsala mantelranden 52 mm.; 

 från främre ändan af nackbrosket till spetsen af längsta armparet 51 mm.; från först- 

 nämde punkt till spetsen af de utsträckta tentaklerna 97 mm. Första armparet 18 mm.; 

 andra d:o 32 mm.; tredje d:o 35 mm.; fjerde d:o 35 mm. Fenornas längd 32 mm.; största 

 bredden 32 mm. ^). Färgen temligen glest rödiiäckig på gulhvit botten; öfver hvardera 

 ögat en mörkare fläck. Hos största exemplaret är kroppens längd 67 mm. och fenornas bredd 

 43 mm. 



Vttre könsskilnader . Hos honan äro de två undre loberna af munn-membranen, hvad 

 längden beträffar, lika obetydligt utvecklade som hos hanen; de äro deremot på insidan 

 försedda med tvärgående, zig-zagböjda veck, af hvilka ett är långt nedlöpande (Pl. III, 

 fig. 12). Denna bildning är analog med det »hästskoformiga organ», som Verrill be- 

 skrifver hos honan till Lolicjo Pealei Les. pä iin'e sidan af munmembranens undre del, 

 äfven detta bestående af ett veck^). 



Hos hanen är venstra bukarmen hektokotyliserad (Pl. I, iig. 11) på det sätt, att 

 mellan 30 och 40 vårtor i armens öfre del hafva försvunnit, så att blott papillerna kvarstå. 

 Dessa papiller äro dock delvis ombildade. De, som sitta i den undre raden, blifva nem- 

 ligen i hög grad från sidorna sammantryckta; dessutom sammanväxa de vid basen med 

 hvarandra, så att armens undre sida blir liksom tandad. På samma gång som den undre radens 

 valutor försvinna, försvinna äfven den öfres; papillerna i den öfre raden oinbildas deremot 

 icke, utan kvarsittä såsom små, knöllika upphöjningar; 12 — 14 vårtor i armens nedre del 

 äro ännu normalt utbildade, ehuru de omedelbart nedanför den ombildade delen af armen 

 blifva mycket små. 



,,. ^ Ehuru D'Orbigny i sin beskrifning af L. sumatrensis säger, att den saknar sugvårtor 

 pä munn-membranen, har jag likväl trott mig böra hänföra ofvan beskrifna form till denna 

 art, med hvilken den öfverensstäinmer i kroppsform, skal, horni-ingarnes dentition '') m. m. 

 Såsom nämdt, äro munn-membranens sugvårtor mycket små, hvarför de lätt kunna undgå 

 uppmärksamheten. Möjligen kan också ett mindre godt konserveringstillstånd bidragit 

 till, att de blifvit förbisedda af D'Orbigny. 



Det mest karaktäristiska hos denna art, ehuru derom ingenting namnes af DTJrbigny, 

 är hektokotylus' bygnad, de stora sugvårtorna på andra och tredje armparet, hvilka till- 

 komma både hanar och honor, samt första armparets korthet i förhållande till de öfriga. 

 Hvad hektokotylus beträffar, är den bildad efter samma typ som hos slägtet Loli- 

 oliis Stp., sådan den är beskrifven och afbildad i Steenstrup's förut nämda af- 

 handling öfver hektokotylerna. Dock är det den skilnaden, att hos ofvanstående art finnas 

 utbildade sugvårtor nedanför den ombildade delen af armen, hos Loliolus hafva alla sug- 



') Här såsom annorstädes, der fenornas bredd är augifven, menas båda fenornas bredd tillsammantag-en. 

 -) Transact. Conn. Acad. Vol. 5, P. 2, sid. 311. 



■') I beskrifningen säger D'Oiibigny om sugvårtorna på tentaklerna: »le cerole des cupnles latérales est 

 armé de dents aigues du cöté le plus large.» På figuren äro de emellertid afbildade trubbiga. 



K. St. Yet. Akad. Handl. Band 21. N:o 13. 5 



