KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDL. BAND. 21. N:0 15. 5 



Episus dorsalis. Microcerua costalis. 



» cognatuii. » fallax. 

 1875 uppställer Jekel ') ett nytt slägtc Lagenisus med Episus cyathiformis Gyll. 

 såsom tj^p och beskrifver följande arter såsom nya: 



Lagenisus ccenosus. Episus stricticoUis. 



» WaJdbergi. Microcerus Fdhrcei. 



Episus T. album. >> Pascoei. 



» obliquus. » Kirschii. 



» quadridifer. » tutanus. 

 » brevicollis. 

 1880 beskrifver Hahold ^) en ny art, Microcerus annuliger, från Ost-Afrika. 



1884 har slutligen Fairmaire ') beskrifvit en ny art, Microcerus dorsofumatus, från 

 Makdischu i Ost-Afrika. 



1885 beskrifver författaren *) 17 arter Episus, 5 arter Microcerus och 2 arter Proto- 

 mantis såsom nya. 



Hvad Microccridernas och slägtet Protomantis' ställning i systemet beträffar, så 

 hafva åsigterna varit ganska vexlande. Olivier och efter honom Fabricius förenade 

 dem, såsom redan är nämndt, jemte flere andra inom slägtet Brachgcerus. Billberg 

 förde det af honom grundade slägtet Episus jemte Brenthus, Cylas, Apion m. fl. till 

 familjen (»Natio») Brenthides, men bibehöll B. spectrum och retusus i slägtet Brachycerus, 

 som han för till »natio» Brachycerides. Uti sin första uppställning af Curculioniderna ^) 

 sammanför Schönherr slägtena Episus och Brachycerus inom sanuua divisio 16:a Brachy- 

 cerides och ställer denna »division» bland Gurculionides orthoceri. Uti första bandet af 

 »Genera et species Curculionidum» har han dock väsendtligen ändrat åsigt, enär slägtet 

 Episus nu sammanföres med det fi"ämmande slägtet Ulocerus från Syd-Amerika till en 

 division, som fått namnet Ulocerides och ställes bland Orthoceri närmast efter Brenthides 

 och Cylades. Slägtet Brachycerus deremot och det nybildade slägtet Microcerus bibehållas 

 inom divisionen Brachycerides, hvilken emellertid nu ställes såsom första divisionen bland 

 Gonatoceri och således genom divisionen Oxyrhynchides — den sista bland Orthoceri — 

 skiljes från Ulocerides. Slägtet Protomantis, som tillkommer i femte bandet, får sin plats 

 mellan Brachycerus och Microcerus. 



Lacordaibe förenar i sitt bekanta arbete öfver skalbaggarnes system slägtena Episus 

 och Microcerus till en familj Microcerides och ställer denna i spetsen för Curculioniderna. 

 Dit antager han ock, att slägtet Protomantis, som för honom är okändt, bör föras. På grund 

 af den vigt, som han i sitt system lägger vid ögonens form och thorax beskaffenhet, låter 

 han sig emellertid förledas att ställa familjen Brachycei*ides med slägtet Brachycerus längst 

 aflägsnad från Microcerides och sist bland Gurculionides adelognathi. Detta skulle han 

 otvifvelaktigt ej gjort, ifall någon art af slägtet Protomantis varit för honom bekant, ty 

 detta slägte, som i afseende på ögonens och thorax form öfverensstämmer med Micro- 



') Coleoptera Jekeliana. Paris. 8:0. p. 104 — 134. 



-) Monatsber. Akad. Wiss. Berlin B. 45 1880 p. 265. 



3) Compte E. Soc. Eut. Belg. T. 28 p. CXLVII. 



*) Öfvers. Vet. Akad. Förhaiidl. B. 42. 1885 N:o 7 p. 5—21. 



^) Dispositio methodica Curculionidum p. 8, 78. 



