b AUKIVILLIUS, REVISIO MICROCERIDARUM ET PROTOMANTINARUM. 



cerides, är dock det oaktadt utan tvifvel närmare beslägtadt med Brachycerus och bildar 

 följaktligen en synnerligen intressant och vacker mellanform mellan de båda af Lacordaire 

 så vidt ätskiljda grupperna, hvilka i ett naturligt system ej kunna åtskiljas. Detta be- 

 visas ytterligare genom de gamle författarnes Brachycerus spectrum, som varit obekant 

 både för Schönherr och Lacordaire, men som genom sina antenner och kroppsform 

 ytterligare förbinder Microceridfe och Brachyceridaj. 



Jekel ^) är den första, som bestämdt framhåller den nära förvandtskapen mellan 

 Microcerida; och Brachycerida; och förenar dem inom saimua grupp. Licconte ''^) följer 

 härutinnan hans föredöme. ' Ingendera kände dock till de båda slägtena Gyllenhalia och 

 Protomantis, som utgöra de egentliga sammanbindningslänkarne. Dessas bygnad synes mig 

 bestämma anordningen af slägtena sinsemellan. Sliigtet Episiis (med Lcujenifms) står mest 

 afskildt genom rostri och antennernas bygnad, dock kan man hos några arter t. ex. E. 

 mendosus åtminstone iakttaga spår till antennfåra på rostri sidor. Inom familjen Brachy- 

 ceridas kunna derföre slägtena Episus, Microcerus och Gyllenhalia såsom en underfamilj 

 sättas gent emot de andra, som utmärka sig genom tibiernas bygnad och tarsernas in- 

 sertion och bilda underfamiljen BrachyceriniX». Denna åter sönderfaller i tvenne grupper 

 Protomantina3 och Brachycerinte vera?. ^) 



De till Microceringe och ProtomantinaB hörande arterna äro till sin geografiska ut- 

 bredning uteslutande inskränkta till den etiopiska regionen. Ingen art är funnen i Afrika 

 norr om Sahara, ej heller känner man någon från Madagascar. Men inom den etiopiska 

 regionen synas de förekonnna öfverallt från Senegambien i nordvest, Kordofan och Abes- 

 sinien i nordost ner till Kaplandet i söder. Dock äro de till antalet vida talrikare inom 

 det sydafrikanska stepp- och ökenområdet än inom urskogsterritoriet i asqvatorial Afrika, 

 ty inom det förra området förekomma de flesta Episus-arterna samt alla arterna af de 

 andra slägtena. Gyllenhalia och Protomantis äro nämligen ej funna utom Kapkolonien och 

 af Microcerus känner iao- ing-en art funnen norr om 5 ° s. lat. 



Följande tabell lemnar en öfversigt af antalet kända arter frän några af de vigti- 

 gaste områdena. 



Kajtkolonien 



Nainaqiui oeli Diiniiiia 



Caffrariii (Trausvaal, Delagoa, Matabele land) 



Benguela 



Mozambique 



Sanzibar 



Gabun 



Senegal 



Abessioien 



KordofaD 



Episus. 



Miciocerus. 



Gylleuhalia. 



Protomantis. 



26 



7 



1 



3 



6 



5 



— 



— 



18 



7 

 1 



— 



— 



1 



1 



9 



4 



1 





— ^ 



1 

 1 



— 





— 1 



1) Ann. Soc. Ent. Fr. (4) Toni. 4. 1864. p. 541. 



-) Araeric. Naturalist Vol. 8. 1874 p. 393—394. 



3) .Jraf. min uppsats i Öfvers. Vet. Akad. Förliandl. B. 42. 1885 N:o 7. p. 6. 21. 



