KONGL. SV. VET. AKADEMIENS IIANDLINGAK. BAND. 21. N:0 15. 65 



profuiide exsculptus. — Elytra puiictato-striata et pluritiibei-culata. — Feuiora imitica. 

 — Tibitv. anticiT? apice liaud uiicinatai. 



Pä sidan om rostri midträmia träffar man visserligen hos liit hörande arter små 

 gropar eller korta fåror, som än äro parallela med midtrännan, än gå ned till anten- 

 nernas fästpnnkt, än äro böjda ned mot rostri sidor, men man får derföre ej förblanda 

 denna gruppens former med nästa grupp, hvars arter alltid hat\'a lä?u/re och djupare 

 sidofåror, som äro stälda så, att de börja ofvanför antennei-na och gå fram till pannan, 

 der de sammanlöpa med eller starkt närma sig intill midtfaran. 



CONSPECTUS SPECIERUM. 



A. (3culis parum prominulis, fere deplanatis; suleo prothoracis niedio interrujjto; basi 

 prothoraeis trifoveolata; elvtrorum maculis dorsalibus nigris simul sumtis antrorsum 

 valde angulatis. 



Cl. Elytrorum interstitiis 1 — 4 leijualiter eostatis. 



8. Microcerus annuligef Hakold. 

 [i. Elytrorum interstitiis 1 — o vix eostatis; coi-pore subtus sajpissime albo-squamoso. 



9. Microcerus albiventer Gekst. 



B. Oeulis i)rominulis, semiglobosis ; sulco |)rothoracis eontimio; elytrorum maculis nigris 

 dorsalibus antrorsum lineani fere rectam forman tibus. 



t'.. Major, 17'"; rostro impressione lata trans\'ersa utrincpie a capite separato; ely- 

 trorum regione scutellari sericeo-nigro-squamosa. 



10. Microcerus Borrei Auriv. 



/y. Minor, 11—12'"; rostro canalicula angusta, parum impressa utrinque a capite 

 separato; elytrorum interstitiis alternis eostatis, basi haud nigrosquamosa. 



11. Microcerus tutanus Jekel. 



8. Microcerus aunuliger Harold. 



Tiib. 7, tig. 1. 



Oblongus, niger, siqjra griseo-, subtus dilutius squamosus; rostro quam capite plus 

 tertia parte longiore, subcylindrico, supra medio canaliculato, utrinque inqtressioniljus 

 aliquot parvis ornato (sulcis lateralibus haud discretis), a capite canalicula angusta, trans- 

 versa, in medio fortiter angulata separato; capite transverso, sulco medio in fronte vix 

 conspicuo, in vertice profundiore, callis verticis parvis rotundatis, modice elevatis, super- 

 ciliis parum elevatis; oeulis parum prominulis subplanatis; prothorace subquadrato, inträ 

 apicem distinctius, inträ basin vix constricto, supra irregulariter gyroso-rugoso, impres- 

 sionibus tribus prope basin et tribus in strictura apicali magis distinctis, medio haud 

 sulcato, lateribus omnino inermi; elvtris basi quam prothorace evidenter latioribus, emar- 

 ginatis, cleinde fortiter oblique auctis, lateribus ab humeris fere parallells, tuberculis 7 — 8 

 armatis, apice abrupte conjunctim rotundatis, fortiter declivibus et plus minus retusis, 



K. Sv. Vet. Akart. Haudl. Bd. 31. K;r 1-5. " 



