KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N;0 15. 85 



Allmänna morphologiska anmärkningar. 



Mentuvir. Hos alla Brachyceridei' äi- hakan väl utA'ecklad och utfyller tiillstHndigt 

 umuöppiiiiigen pä undra sidan. Den är alltid transversell med afrundade bakhörn samt 

 framtill försedd med en trubbig spets i midten såsom hos flera Microcerus-SirteY (t. ex. 

 31. imequativ, tab. 9, lig. 11) eller nästan jämnt rundad såsom hos Microcerus Pascoei 

 (tab. 8, fig. 9) eller ock urringad med en trubbig spets vid hvardera hörnet af urring- 

 ningen {Ejjmis-arteY, tab. 9, lig. 13, 15 samt Microcerus latiijenni.'^, tab. 6, fig. 10). Så 

 rundad som hos det egendomliga slägtet Brachi/ceropsis (tab. 10, fig. 8) har jag ej funnit 

 den hos någon Brachycerid. 



Underläppen jämte palperna äro fastade på insidan af hakan och nå aldrig fi-amom 

 hakans kant. De äro ytterst små samt svåra att se på grund af hiikans ogenomskinlig- 

 het. Genom hakans och underläppens bygnad afvika så väl Brachyceriderna som slägtet 

 Brachyceropsis betydligt från Dinomorphiderna, hvilka af Lacordaire ställas intill Bi-achy- 

 ceriderna om ock med rätta bland Phanerognatherna. Hos Dinomorp/ms saknas nämligen 

 hakan och den hinnaktiga underläppen sitter dold innanför munöppningens kant och bär 

 tvåledade palper (tab. 10, fig. 10). 



Maxillerna hafva såsom hos alla egentliga Curculionider blott en enda tuggflik, som 

 är mer (Brachycerus, Gyllenhalia, Microcerus) eller mindre (Episas) hårig och i kanten 

 bär 4 — 8 taggar. Maxillarpalperna äro egentligen fyrledade, men den första leden är 

 hos Brachycerus (så vidt jag funnit) aldeles, samt hos de andra slägtena mer eller mindre 

 sammanväxt med tuggfliken och saknar sainiolikt altid fri rörlighet. Hos alla verkliga 

 Brachycerider äro palperiias andra och tredje led korta, transversella samt den sista sma- 

 lare, kägelformig och alltid längre än den tredje. Äfven häruti afviker Brachyceropsis från 

 Brachyceriderna, ty hos Brachycerojjsis (tab. 10, fig. ?) äro andra och tredje lederna mera 

 utdragna på längden, och den fjerde är helt liten och ej ens hälften så lång som den 

 tredje. Amui mer afvikande är palpens bygnad hos slägtet Dlnomorphus (tab. 10, fig. 9). 

 Brachyceriderna bilda således äfven med afseende på maxillernas och maxillarpalpernas 

 bygnad en naturlig enhet. Om man jämför maxillernas bygnad hos de olika slägtena, 

 synes mig slägtet Bracitycerus på grund af jjalpens större reducering och sammanväxning 

 vara mest metamorphoseradt och följaktligen stå högre än de andra slägtena, som hafva 

 en något mera fri palp. Dessvärre har jag ej varit i tillfälle att undersöka mundelarne 

 hos någon Protomantis-art, men då detta slägte i öfrigt så nära ansluter sig till Brachy- 

 cerus, torde det äfven med afseende på mundelarne komma närmare Brachycerus än de 



