OM LE VAILLANTS OISEATX DAFRIQUE. 17 



dessa uppgifter, och vi finna ännu i Bonapartes Conspectus, 1850, utom många andra 

 exempel, tvänne allmänna Pycnonoti efter L. V. uppgifna såsom sydafrikanska foglar, 

 ehuru den ena är från Indien och den andra från Java (se längre fram n:o 107: 1 och 2). 



Le Vaillants förnämsta arbete, Oiseaux d'Afrique, hade blifvit afslutadt utan att vara 

 fullbordadt. Dertiti saknas nämligen alla Fringilliforines, Psittaci, Bucconina?, Musophaga?, 

 Merops et Alcedo L., Höns, Vadare och Vattenfoglar. Men bland de 284 deruti afhand- 

 lade arterna finnas 71, eller en fjerdedel af hela antalet, som af förf. sjelf anföras såsom 

 icke funna i Södra Afrika, och hvilkas rätta fädernesland han angifver, så vidt det är 

 bekant, Alla de öfriga, 213 arter, uppgifvas af L. V. såsom af honom sjelf, i fritt till- 

 stånd sedda och erhållna uti Sydafrika. Det är tydligt att en noga utredning af alla 

 dessa arter är nödvändig, ej blott för ornithologien i allmänhet, utan isynnerhet för känne- 

 domen oin Sydafrikas fogelfauna. Men denna utredning återstod ännu att göra emedan 

 den blifvit fullkomligen försummad af alla dem som efter L. V. bearbetat detta ämne: 

 man har valt den vanliga, lättare utvägen, att blott beskrifva de arter som man ansett 

 nya, utan att bekymra sig om de förut såsom kända uppgifna. För mig blef denna ut- 

 redning vigtig från den stund jag fick anledning att vara närmare interesserad af Syd- 

 afrikas ornithologi, och det blef mig klart, att denna sednare icke kan framställas förr än 

 man gjort sig full reda för alla, eller åtminstone de flesta, af Le Vaillants arter. Jag har 

 således derpå användt åtskilligt arbete och nedlägger här resultatet deraf. 



Från ungdomen hade jag varit intagen af L. V:s skrifter; den varma kärlek till na- 

 turen som deruti verkligen röjer sig och den rena naturundersökning som deruti så mä- 

 sterligen framställes, kunna ej fela att anslå sinnet. Det var således med ett särdeles 

 nöje som jag, sedan J. Wahlberg år 1846 hemfört sina rika och omsorgsfullt gjorda 

 samlingar från Sydafrika, hvilka kommo under min vård vid Riksmuseum i Stockholm, 

 jemte dem som förut funnos der från Capcolonien, omfattade tillfället att förnya bekant- 

 skapen med Le Vaillant, ocli att med högst betydliga samlingar framför mig taga när- 

 mare kännedom om hans skrifter, än som förut varit möjligt. 



Under åren 1848 — 9 uppgjorde jag, efter alla mig då bekanta materialier, en för- 

 teckning på de från Sydafrika kända fogelarterna. Men ehuru jag ganska väl kände de 

 redan mot L. V. framkastade anmärkningarna samt några bevisligen falska uppgifter (t. 

 ex. om Acoli) och upptäckten att några af honom beskrifna foglar (Sparactes 111!, Afr. 

 79; Sicrin, n:o 82; Eclatant, 85) voro sammansatta konstprodukter, blef jag i sanning för- 

 vånad öfver den mängd af tvifvel som nu uppstod öfver noggrannheten af L. V:s be- 

 skrifningar och könsbestämmelser, — öfver det talrika förekommandet af arter, som an- 

 nars blott äro funna i Indien, Madagaskar, Australien o. s. v., utan att af sednare resande 

 hafva blifvit omtalade i Sydafrika, och öfver den mängd af foglar som alldeles icke tyck- 

 tes vara funna sedan L. V:s tid. Dessa tvifvel voro alltför många att kunna förklaras 

 genom tillfälliga misstag eller den nyare kännedomens otillräcklighet, just nu, sedan så 

 betydliga insamlingar blifvit gjorda i Sydafrika, som de af A. Smith, J. Verreaux, Drege, 

 Zeyher m. fl. tyska samlare och slutligen de af Wahlberg, hvilka voro i mitt förvar; och 

 aldra minst kunde den förklaringen antagas att L. V. under blott 4£ års vistande der, 

 skulle hafva träffat så många arter och ett så stort antal exemplar af dit förvillade 

 foglar, hvilka ej egentligen tillhöra Sydafrikas fauna. Orsaken var tydligen någonting 



K. Vet. Akad. Iland!. B. 2. N:o 3. O 



