t) ordklodens magnetiske Resultante har saavel i Intensitet som i Retning paa ethvert 

 Punct af Jordens Överilade forskjellige Forandringer, blandt hvilke nogle ere periodiske 

 andre uregelmwssige og kun af tneget kort Varighed, ätter andre langsomme, hvilke man 

 kunde kalde seculaire. Saaledes har den horizontale Componente, som bestemmer den 

 horizontale Magnetnaals Retning, i det vestlige Europa i 230 Aar forandret sin Retning 

 hele 34 Grader; thi i Paris fandt Bellarmatus i Aaret 1541 Misviisningen = 7° östlig, 

 Orontius Fin^eus i 1550 = 8°, Sennertus og Offucius i 1580 = 11° 30' östlig. Derpaa 

 tog denne östlige Misviisning af, og fandtes af Picard i 1660 = 0°, hvorpaa den blev 

 vestlig og steeg til 22° 34' efter Iagttagelse af Bouvard i October 1807 og August 1814. 

 Fra dette Tidpunct har den igjen bcgyndt at aftage, d. e. den magnetiske Resultante har 

 begyndt at bevaage sig mod Öst. Hermed stemme ogsaa Iagttagelserne i London overeens; 

 men om det naaste östlige Maximum vil blive af samme Störrelse som det forrige er 

 aldeles uvist, meget mere usandsynligt. Man kan altsaa ikke i egentlig Forstand ansee 

 denne Seculairforandring som periodisk. 



Jeg har viist, at Indinationen i London, Paris og Berlin har haft et Maximum i den 

 sidste Fjerdedeel af det 17:de Aarhundrede og at den naarmer sig til et Minimum nogle 

 Aar för eller efter Slutningen af det nuvasrende Seculum, og vil imellem disse Gramdser 

 i et Tidruin af omtrent 200 Aar have undergaaet en Förändring af 8 til 10 Grader*). 

 Da Inclinationen besteinmes af den totale Intensitets Retning, saa sees, at denne ogsaa har 

 en Seeulairbevsegelse, men som ligeledes neppe i egentlig Forstand kan kaldes periodisk. 

 Iblandt de periodiske Forandringer vil jeg först omtale den daglige Periode. Da 

 Pater Guy Tachart i Aaret 1682 i Staden Louvo i Siarn i Kongcns Naervterelse obser- 

 verede Misviisningen. fandt han den paa fire efterhinanden fölgende Dage 0°16', 0°31', 

 0°35', 0°38' vestlig; og paa tre andra fölgende Dage 0°28', 0°33, 0"21' vestlig. Den var 

 altsaa endog i korte Tidsmellemrum föränderlig og ujevn. Den berömte Meehaniker 

 Graham i London gjentog disse Iagttagelser i Aaret 1720 med to forskjellige Naale, og 

 fandt at Naalene ikke alene fra Dag til Dag, men endog paa een og samme Dag fra Time 

 til Time forandrede deres Stilling og saaledes vare i en beständig Bevsegelse. Dette be- 

 vaagede Professor Celsius i Upsala til med et af Graham forfasrdiget Instrument i Aaret 

 1740 at begynde en Raekke af Iagttagelser, hvoraf han fandt at den horizontale Magnet- 

 naal havde en daglig Bevsegelse, i det den fra kl. 8 eller 9 om Förmiddagen bevaegede 

 sig mod West 15 till 20 Minuter indtil kl. 2 Eftermiddag, derpaa vendte tilbage mod 

 öst indtil kl. 8 eller 9 om Aftenen, samt at den om Natten omtrent paa de samme 



•) Det Kongl. .Danske Vidensk. Selskabs Skrifter, 5:te Rsekke; naturvidenskabelig og mathematisk Afdeling, 4:de 

 Bind, l:ste Hefte. Kjöuenhnvn 1856. 



