Uet liar stundom blifvit framhållet som en förtjenst hos A. L. de Jussieu, att han vid 

 bestämmandet af naturliga förvandtskaper icke blott räknade, utan äfven noga vägde öfverens- 

 stämmelserna, eller, med andra ord, att han bestämde ett relativt värde för karaktererna, 

 hvarefter han sedan gjorde sin uppställning af de naturliga familjerna. Utom det, att 

 en följd af denna method blef, att karakteren kom att bestämma gruppen, hvarigenom 

 systemet infördes på fullkomligt artificiell grund, kan emot giltigheten af de karakterer, 

 hvilka Jussieu tillerkände en hög betydelse, anmärkas dels att sednare upptäckter visat 

 många undantag ifrån hvad Jussieu ansåg som regel, dels att kännedomen af ägg och 

 ovarium var, då Jussieu uppdrog grunddragen för systemet, alltför ofullkomlig, för att 

 dessa organer skulle uppskattas till det värde, som de utan tvifvel böra hafva för den na- 

 turliga systematiken. Oaktadt man sedan vid diagnosticeringen infört många karakterer, 

 hämtade ifrån dessa organer, hafva likväl de karakterer i blommans struktur, som Jussieu 

 en gång tillerkände de högre värdena, i allmänhet fått behålla dem, och systematiken fort- 

 går således ännu i dag i de gamla Jussreuska spåren. 



En annan anledning, hvarföre man åt de nämnda organerna icke tillerkänt något 

 synnerligen högt värde, ligger utan tvifvel deri, att man länge endast observerade dessa 

 organer i deras mogna tillstånd, då den ursprungliga, så att säga typiska, formen genom 

 hvarjehanda förändringar blifvit mer eller mindre maskerad Men äfven sedan man lärt 

 sig inse, att frukt och frö svårligen kunna förstås utan kännedom af ovariet och ägget, 

 har man, som det synes mig, försummat att från dessa organer hämta de vinkar om na- 

 turlig förvandtskap, som de utan tvifvel ofta lemna, Oaktadt man skiljer mången familj 

 från en närstående genom ett upprätt eller hängande frö, så synes man ingenstädes hafva 

 gjort sig reda för, att ett frö kan vara hängande på flera olika vis, hvilka i sjelfva verket 

 äro beroende af olika utvecklingssätt. Det är en lucka i denna väg, som jag genom när- 

 varande uppsats vill antyda, förbehållande mig att vid ett annat tillfälle få återkomma till 

 de resultat för systemet, som af dessa olikheter i utvecklingssätt torde kunna dragas. 



Det är icke blott i den beskrifvande botaniken ganska vanligt att finna uttrycket 

 radicula vaga tillagd t embryonet inom en mångfröig frukt; jemväl hos L. A. Richard före- 

 kommer en strof*), ur hvilken man dragit den mening, att embryonets läge i afseende på 

 pericarpium skulle i mångfröiga frukter vara temligen obestämdt, under det läget i afse- 

 ende på hilum skulle vara mera konstant**). I motsats härtill påstår likväl Brongniart***) 



*) The periearpic direction of the embryo, frequently offers remarkable differenees and oppositions in the same 

 naturnl order, and even in the same genus, but this last is very rare. It is soruetimes impossible, and fre- 

 quently difficult, to establish it justly; especially when the seeds are vaguely directed. In many genera it is 

 not easy to indicate it without knowing the precise point and manuer of annexion of the seed. RrcH. 

 Analys, de fruit. Translated by Lindley, pag. 37. 

 **) Celå contribue encore a démontrer combien M:r IIichard pére a eu raison de regarder comme un laible 



caractére la direction de la radieule relativenietit au péricarpe. Aug. S:T Hn.. Fl. Brasil., pag. 141. 

 "") Emmi. des Genres, företalet pag. 10. 



