OM LE VAILLAXTS OISEAUX DAFRIQUE. 21 



Sedan alla ofvan uppräknade hjelpinedel blifvit begagnade, hade listan på de tvifvel- 

 aktiga arterna hos L. V. mycket förkortats. Flera af dem hade nämligen genom betyd- 

 liga fel i hans figurer och beskrifningar varit aldeles oigenkänneliga, ända till dess exemplar 

 erhöllos från samma trakt der han funnit dem. Härigenom hade flera af dessa arter 

 blifvit ånyo beskrifna under andra namn, och detta var just händelsen med några, som 

 jag sjelf hade beskrifvit såsom nya (n:o 74, 12,5, 157). Andra kunde nu, bestämdare än 

 förut, upptagas bland dem, som aldeles icke blifvit funna i Sydafrika (t. ex. n:o 54, 69, 

 73, 87). Dock återstodo ännu omkring 30 arter som voro mig obekanta eller om hvilka 

 jag af andra orsaker ej kunnat fatta en bestämd mening. Men äfven de flesta af dessa 

 blefvo fullständigt belysta under ett kort besök utomlands. I Leyden erhöll jag först af 

 Prof. Schlegel flera goda upplysningar, och fick se åtskilliga ännu der förvarade exemplar 

 af L. V:s samlingar. Flera af dessa voro just originaler till mina ovissa arter, och några 

 befunnos vara konstprodukter (e. gr. 65, 291, 298); andra lemnade bekräftelser på redan 

 förut fattade meningar. Slutligen erhöllos i Paris en mängd upplysningar af J. Verreaux, 

 som vistats öfver 20 år i Södra Afrika, uppehållit sig lång tid på hvarje ställe och i hela 

 sin lefnad gjort fogelkännedomen till sin hufvusak. Alla dessa upplysningar nämnas i 

 det följande på sina ställen. 



I det föregående har jag ansett mig böra närmare redogöra för beskaffenheten af 

 Le Vaillants uppgifter för att visa den grad af trovärdighet de förtjena. Att han gjort 

 sig skyldig till det aldra gröfsta vetenskapliga bedrägeri är alltför uppenbart. Men det blir 

 äfven tydligt af hans skrifter, att han varit lifvad af en enthusiastisk kärlek till naturens 

 studium och att han vetat genom egen erfarenhet förskaffa sig en utmärkt och lefvande 

 kännedom om foglarna, så väl i Europa som i Afrika; det är blott skada att man måste 

 från annat håll lära känna hvad som bör anses för sanning eller osanning hos denne 

 författare. 



Vid den närmare forskningen efter orsakerna till dessa besynnerliga motsägelser och 

 till L. V:s föga prisvärda förhållande, finner man snart, att alla hans osanningar varit före- 

 stafvade af äregirighet i förening med en ytterlig lättsinnighet. Utan tvifvel har han 

 sjelf trott att en stor del af de foglar, som han osannfärdigt uppgifvit såsom afrikanska, 

 verkligen voro från denna verldsdel, emedan de blifvit för honom uppgifna såsom sådane. 

 Men då de nu, enligt hans tanka, verkligen voro afrikanska, så syntes det honom vara ett 

 litet oskyldigt nöje, att uppgifva sig sjelf såsom den der hade funnit dem, att tillfoga 

 några roande uppgifter om stället, tiden eller sättet huru de blifvit funna, t. o. m. att 

 noga beskrifva deras lefnadssätt o. s. v.; hvilket allt han gjort utan att begripa, att be- 

 drägeriet just ligger i dessa små tillsatser, hvarigenom en äldre, osann uppgift bestyrkes. 



Alla de sammansatta foglar som L. V. beskrifvit, af hvilka de som tillhöra hans 

 »Oiseaux d'Afrique», uppräknas särskildt i slutet af denna afhandling, äro, enligt uppgift 

 af Prof. Schlegel i Leyden, fabricerade af en naturaliehandlare i Paris, som utan tvifvel 

 lät betala sig väl för dem och uppgaf dem vara än från det ena, än från det andra 

 landet. De flesta af dessa konstprodukter, som med den gamla Temminckska samlingen 

 kommit till Museum i Leyden, finnas ännu qvar der. De äro i allmänhet väl hopsatta 

 och hafva varit ännu bättre då de voro nya, men jag måste tillstå att det ej länder L. 

 V:s kritiska förmåga till stor heder, att han icke upptäckt bedrägeriet (se t. ex. n:o 79, 

 82, 85 m. fl.). Sannolikt har han sjelf ansett dem alla för ägta, enligt uppgift. De flesta 



