20 A. E. NORDENSKIÖLD, 



V. Zirkon 41,15. Rutil 40,7. Sn 44,8. 



VI. Cinnober 90,0. Eudialyt 58,1 =f x 87,1. 



VII. Borax 46,38. Glaubersalt 49,6. Pyroxen 46,1 . . . 48,9. 



VIII. Anatas 44,66. Hg£l 130,62 = 3 x 43,54. 



IX. Svafvel 98,4. Selen 115. Skorodit 47,1 = i x 94,2. 



X. Cölestin 49,0. Markasit 52,52. Sylvanit 113,75 = 2 x 56,87. 



XI. Monazit 51,44. PbCr 55,6. 



XII. Beryll 53,46. Nephelin 56,66. 



XIII. Pyroxen 46,1 . . . 48,9. Achmit 48,34. Hornblende 47,0 . . . 48,5. 



XIV. Skapolit 54. Meionit 55,65. Wernerit 51,6. Dipyr 55,21. Barzowit 52. 

 XV. Talk. Mg'Si 4 51,73. Mg 4 Si 5 51,64. MgSi 51,35. 



XVI. Epidot 45,28. Orthit från Ural 48,02. Orthit från Hitterö 48,43. 

 XVII. a) Monoklinoödriska feltspatsarter. Orthoklos 60,4. Ryakolit 57,8. Loxoklas 56,0. 

 Baulit 55,85. Petalit 57,3. — b) Triklinoödriska feltspatsarter. Albit 55,67. 

 Labradorit 53,03. Oligoklas 54,65. Andesin 55,0. Anorthit 52,95. Vosgit 

 52,84. 

 XVIII. Spodumen 43,47. Andalusit 41,85.') 

 XIX. Analcim 62,43. Sodalit 68,77. Hailyn 59,23. Nosean 63,68. 

 XX. Kyanit 37,0. Buchholzit 39,84. 



XXI. Leucopyrit 89,24. Mispickel 66,6. Markasit 52,52. 

 XXII. Nai 63,45. MnC 40,1. ZnC 35,5. AgÄ s 112,5 = 3x37,5. Åg'5-b 118,3 = 



= 3 x 39,4. 

 XXIII. Arragonit 43,2. PbC 50,6. SrC 50,54. BaC 57,3. K& 81,56 = 54,37x4. 

 Bournonit 97,5. 



Af dessa, ofta alldeles tillfälligtvis isomorfa ämnen, skulle jag anse, att följande 

 ingalunda kunna tjena såsom bevis för den af Dana uppställda satsen. 



Kristallerna af serpentin, pikrosmin och Villarsit betraktas utaf de flesta mineralo- 

 ger såsom pseudomorfoser af chrysolit, och dessa ämnen kunna således icke tjena såsom 

 bevis på ett sammanhang emellan atomvolumen och kristallformen. Likaså torde äfven 

 skapolit, Wernerit, dipyr och mejonit vara mer eller mindre förändrade varieteter af ur- 

 sprungligen samma mineral. Dessa ämnens isoniorfi lär således ega en ganska enkel stö- 

 kiometrisk grund. Alldeles på samma sätt förhåller det sig med orthit och epidot. Ett 

 studium af dessa ämnens atomförhållanden skulle möjligen vara ganska lärorikt för utrö- 

 nandet af lagarna i afseende å bildningen af pseydomorfoser, men det förhållande, som 

 eger rum emellan atomvolumen och den verkliga kristallformen, kan väl icke genom dem 

 utrönas. Talk är äfven en sönderdelningsprodukt, hvilken, med undantag af de genom- 

 skinliga, bladiga varieteterna, oftare utgör en mineralblandning än ett enkelt mineral. 

 Kristallformen af de olika ämnen, som sammanföres under detta gemensamma namn, är 



') Till denna grupp för Dana ursprungligen äfven petalit; sedermera betraktar han dock detta mineral såsom 

 hörande till XVII (Amer. Joum. of Sciences and Arts, IX, p. 407). 



