b C. STAL. 



Amerika och äfven omkring Rio Janeiro uppträda i mängd. De här befintliga Euagoras- 

 arterna höra till slägtets minst framstående, rika äro Myocoris och Zelus. Här finnes äf- 

 ven den enda kända arten af Sphatridops och en art af det besynnerliga slägtet Notocyr- 

 tus. Jag får ej glömma att nämna ett nytt, ytterst märkvärdigt genus, i flera afseenden 

 såsom det tyckes närmast beslägtadt med det af Erichson beskrifna slägtet Isodermus 

 från Tasmanien, dock betydligt afvikande. Det står på gränsen mellan Reduvites och Cor- 

 ticicolce och torde böra bilda en egen underafdelning inom familjen. Emesides äro ej rika 

 på arter, men dessa bilda ett par nya genera. 



Oculati tyckas mera tillhöra nordligare zoner och representeras här endast af en 

 art Sålda. 



Det ytterst egna slägtet Enicocephalus, uppstäldt af Westwood på 4 små arter med 

 märkvärdig geographisk utbredning (arter från Brasilien, Westindien och Tasmanien) upp- 

 träder äfven med 2 arter omkring Rio Janeiro. Westwood har ej närmare bestämt släg- 

 tets systematiska plats; jag anser det böra bilda en egen familj, på gränsen mellan Re- 

 duvites och Gerrides. Slägtet är ett af de märkligaste bland Hemipterklassen i sin helhet. 



Gerrides tyckas saknas. Af Velides finnas 2 arter. Velia, en ny. 



Hydrocorides äro ganska väl representerade genom arter af Galgidus, Mononyx, 

 Naucoris, Zaitha. 



Rio Janeiro-trakten är ganska rik på Fidgorina, ehuru af de mera typiska formerna 

 blott ett mindre antal förekomma, såsom en art Fulgora, ett par arter Enchophora och 

 Poiocera. Rikare är afdelningen Cixiides, särdeles slägtet Pseudophana , hvaraf jag likväl 

 ej kunnat upptaga alla de mig kända arterna, emedan de efter författarnes bristfälliga 

 beskrifningar ej med säkerhet kunnat bestämmas och jag har anledning tro dem till en 

 del vara beskrifna. Artrikt är äfven ett nytt slägte, Pintalia, utmärkt genom sina trenne 

 oceller. Delphacides tyckas ej vara talrika, åtminstone känner jag blott ett mindre antal, 

 deribland dock några särdeles märkvärdiga, såsom en art Copicerus, jemte ett nytt genus; 

 blott en art af det i Europa så artrika slägtet Delphax. Derbides uppträda med i all- 

 mänhet oansenliga arter, dock i temligen stort antal för en hittills så litet känd grupp. 

 Issides äro mindre artrika än formrika, och har jag haft anledning till uppställande af 

 flera ganska egna nya genera. Flatidce äro färre än man skulle förmoda och blott arter 

 af de tvenne vida spridda slägtena Poecilloptera och Ricania förekomma. 



Cercopina äro ganska artrika; vackra arter af Monecphora och Sphenorhina , slägten 

 mera uteslutande tillhörande amerikanska faunan. Lepyronia tyckes här vara talrikare än 

 annorstädes. Slägtet Clastoptera, som af författarne med största orätt blifvit satt bland 

 ■Jassina (Ledrides), hör till Cercopina och är i Rio Janeiro särdeles artrikt. 



Strididantia äro temligen talrika, och ganska intressanta; några arter af de ameri- 

 kanska slägtena Fidicina och Zammara, vidare ett antal arter Cicada, hvilka förete i nerv- 

 fördelningen på både fram- och bakvingarne märkliga egenheter och gifvit anledning till 

 grundandet af flera snbgenera. 



Membracina äro särdeles talrika, liksom de öfverhufvud tyckas hafva sitt hemland 

 i Amerika. Slägtena Membracis, Smiliorhachis och Lycoderes äro de artrikaste. Här upp- 

 träda äfven ett par genera med thorax ej utdragen öfver scutellen, bildande en öfvergång 

 till Aethalion, hvaraf faunan har flera arter. 



