6 J. W. GRILL, 



seduare äro kopparröda med någon dragning i svart, hafva kort, krusigt, ytterst fint hår, 

 och teinligen reslig växt. De äro mestadels herdar åt kolonisterna, och kläda sig som 

 Européer, men bo i små runda riskojor utan både fönster ocli skorsten. 



Jordmånen, sand blandad med lera, är ganska bördig, och fisk finnes ymnigt af 

 inånga arter, men både åkerbruk och fiske äro mycket försummade för skogsafverkan. 

 Äfven boskapsskötseln är temligen obetydlig och far finnas icke. — Knysna, ehuru en af 

 de vackraste orter i kolonien, är likväl ganska fattigt, och i stället för att tillväxa, går 

 det hastigt tillbaka. 



Sparfvar förekomma här alldeles icke (den 9 April), men ersättas i fullt mått af 

 Colius striatus, Amydrus morio, Pycnonotus capensis, Estrelda astrild i hundratal, Euplectes 

 capensis var. minor, och Hyphanthornis aurifrons. På öarne i Knysnaviken hvimla Vadare 

 af alla slag: Tranan, »den svarta och hvita Storken» *), Ardea garzetta, Numenius arqvata, 

 en flock Pelikaner sitter der dagligen, o. s. v. 



Årstiderna här uppgifver Victorin vara följande. Våren: September och October, 

 samt somliga år en del af November, utgörande tiden för gräs och blommor. Sommaren: 

 November —Februari, den heta och torra årstiden. Höften: Mars och April; det börjar då 

 blifva svalare, och något regn faller. Vintern eller regntiden : Maj Augusti, då bergen på 

 omkring 7 svenska mils afstånd synas betäckta af snö, stundom hela dagen. De egentliga 

 regnmånaderna i Knysnatrakten berättades dock vara slutet af Mars, April, Juli och större 

 delen af Augusti. 



Den första rimfrosten 1854 förekom den 23 Juni, men is på vattnet ingen gång. 

 Snö syntes på bergen blott vid ett tillfälle. Aska och blixt inträffade under höst- och 

 vintermånaderna tvenne gånger. — Under den kalla årstiden, då Victorin nästan hvarje 

 afton måste elda sina rum, skref han den 31 Juli: »Under de sista tvenne veckorna hafva 

 foo-larne börjat sjunga, neinligen först Andropadus importunus, Cinnyris-arterna, Praticola 

 torqvata, o. s. v.» Den 20 Augusti: »Omkring en vecka har luften varit alldeles sådan 

 som om våren hemma; foglarne sjunga, liljorna börja blomstra och insekterna komma 

 fram.» Den 7 September: »Någre af foglarna sjunga nu utmärkt vackert, isynnerhet efter 

 solnedgången.» — Den 16 September hittades det första fogelboet för året, nemligen af 

 Praticola torqvata. — Den 7 October: »Träden i skogarna fälla nu allmänt sina löf, efter 

 de nyas framkomst.» Ormar nämnas i Victorins notiser ingen gång mellan April och 

 September; Landtsköldpaddor alldeles icke vid Knysna (mellan Februari och December). 



Victorin anmärker att hans samling här blef mycket obetydlig, och nämner bland 

 skälen dertill, att »när han i Mars anlände voro foglarne i. dålig drägt, Gökar funnos icke, 

 Buschloris (Trogon) lockade icke, o. s. v. — och när den rena våren slutligen kom, in- 

 träffade en ovanligt regnig väderlek, som länge varade.» — »September månad var den 

 regnigaste och blåsigaste sedan jag hitkoin» (antecknadt den 1 October). »Mellan den 2 

 och 14 Nov. regnade nästan dagligen, hvilket denna årstid lärer vara ganska ovanligt.» 



Den 2 December 1854 lemnade Victorin Knysna, och återvände till Georgetown, 

 derifrån han den 20, för att besöka den sydligaste delen af »Karroo — eller Halföknen — 

 norr om bergen», tog vägen öfver Blanco, reste genom Montagues pass och Langekloof, 

 samt kom ut på ett vidsträckt, kulligt och skoglöst land, der han första gången såg Strut- 



*) Utom med dessa fa ord oniförmäles »Storken» ingenstädes i Victorins papper. 



