ZOOLOGISKA ANTECKNINGAR AF J. F. VICTOKIN. 19 



detta djur kan anses vara allmänt både vid Knysna och Cap. »Det lefver under jorden, 

 uppkastar högar likt våra Sorkar, samt förtär liksom de potäter och alla sorter jord- 

 frukter». 



26. Georychus hottentottus Less. (G. holosericeus Wagn.; Mus. Holm.). — 

 Denna art nämner Victorin endast vid Knysna, men der tyckes den vara temligen talrik, 

 ty han bekom exemplar af begge könen i April, Maj, September, Oktober. Det första han 

 fann, den 25 April, var en gammal hona, »gående ofvan jord, och genomvåt af regn». — 

 Flera exemplar äro hembragta *). 



27. Hystrix capensis Gr. — Detta djur tyckes Victorin ej hafva sett lefvande, 

 men af ett dödt exemplar, som han hittade vid Saltriver nära Knysna (den 23 Oktober) 

 har han hemfört craniet. På listan öfver de Däggdjur, som berättades honom förekomma 

 i Karroo, står äfven »Hystrix capensis = Porcupine, Ijzervarken» (Jernsvin, förmodligen för 

 de hårda piggarnas skull). 



28. Lepus capensis L. — (var. major, obscurius cinereus, verisimiliter adultus 



et habitu novo). — Denne omtalas af Victorin icke förrän i Karroo, der han vid Roode- 



val den 5 Januari 1855 skjöt en hanne, hvaraf hufvudet är hemtaget. Enligt beskrifnin- 



gen var djurets totallängd 21 tum, deraf svansen med ändhåren 6 tum; iris var brun. 



Anm. I Karroo, nemligen trakten umkring Roodeval, omtalade man att ett djur förekommer kalladt 

 »Meercat, Anlcat» (= månne en Manis??) — »samt en Mijrmecopliaga». »Det seduare kallas Antbear, Erdvark = 

 jordsvin, samt lärer gräfva djupa hålor af omkring l.\ fots diameter ocli — jag vet icke huru långa». (Således 

 säkert Orycteropus capensis). 



29. Bos caffer Sparrm. (Kuppel). — I bref från Knysna har Victorin skrifvit 

 följande: »Bufflar lära ej vara sällsynta omkring 3 svenska mil härifrån, i de ogenomträng- 

 liga skogarne längre in i landet; men nejden är så besvärlig att de ej jagas, emedan kost- 

 naderna att bringa dem ut ur skogen skulle öfverstiga värdet af hela djuret». 



30. Tragelaphus sylvatica (Sparrm. Vet. Akad. Handl. 1780, 197). — Vid 

 Knysna har Victorin skrifvit den 29 April: »Denne 'ståtlige bock, kallad Bushbuck, är 

 ganska talrik på andra sidan floden, vid Belvedere. Det cranium jag har tillhörde en 

 gång en gammal hanne om 112 pounds vigt, som af hundarna jagades ut i vattnet, och 

 af Hr Duthie dödades med en knif». (Detta cranium är hemfördt). 



31. Sylvicapra monticola (Thunb.) — S. pygmaja (Linn., Licht., Wagn., nec 

 Pall.). — Ant. coerulea Ham. Sm. — Gonf. Sundev. Vet. Akad. Handl. 1845: 321. — 

 »Detta lilla vackra djur, med namnet Bluebuck och Numitje, förekommer vid Knysna ganska 

 allmänt i skogsdungarne, hvilka det säges aldrig lenma. Han tyckes icke äga skarpt vä- 

 derkorn, och dessutom vara särdeles dum, ty, sedan han uppskrämd sprungit ett litet 

 stycke, stannar han för att betrakta skytten. Vanligen skjutes han utan hundar, morgon 

 eller afton, vid hvilka tider han kommer för att dricka och äta, samt träffas då gående 

 på de gångstigar man finner i skogen. Skytten väntar vid en sådan, der han förmodar 

 djuret skall passera, och har god tid att skjuta, emedan detta merendels kommer helt 

 sakta, och ej sällan stadnar en stund, innan det tager till fota. Huruvida Blåbockar före- 



*) Ett af dessa (9, Knysna 25 April i en trådgärd; utom svansen 115 mm.), har större delen af hufvudets 

 högra och öfre sidor hvithåriga; sannolikt efter en betvdligare skada i ungdomen? C. S. 



