20 J. W. GRILL, 



komma i en skogsdunge, kan man lätt se på de högar af spillning, som finnas på gång- 

 stigen; den liknar dylik af får, men är vida mindre, och lägges i hela högar. — Djurets 

 läte påminner ganska mycket om det ljud en griffel stundom gör mot griffeltaflan. — 

 Köttet luktar skarpt af de buskar och örter han förtär, men är rätt smakligt». — Den 11 

 Juli skjöts en halfväxt ung hona, om hvilken bland annat anmärktes: »Längden med svans, 

 utom tofs, är 1&| tum; hjessan och pannan kullrigare och hufvudet mera rundt, samt hela 

 hårbeklädnaden yfvigare än på de gamla; färgen mera rödbrun, och derföre ringare skill- 

 nad mellan bålens och benens färg; hornen kunna kännas såsom helt små kulor under 

 huden. På en annan ung hona, skjuten några dagar förut, voro hornen äfven betydligt 

 kortare än på vida mindre hannar.» — Den 29 Juli skjöt Victorin »sin 7:de Blåbock, en 

 gammal hona, drägtig med ett foster; hon vägde med hud och allt 11 pound, utom detta 

 8 pound». — Tiden för de skjutna exemplaren är antecknad: från och med 22 Mars (d", 

 iris grå) i alla månader till och med den 10 September. — Flera af dem äro hemtagna. 



32. Calotragus melanotis (Afz.). — »Denna art deremot, som kallas Grassbuck, 

 Höll. Grijsbock, uppehåller sig på kullarne bland Ericéer och Proteacéer. Han är ytterst 

 allmän på samma ställen som Tragelaphus sylvatica, och ej heller särdeles sällsynt i när- 

 heten af Knysna, i synnerhet på Belvederesidan. Efter hvad mig berättas brukar han 

 komma tillbaka till samma plats hvarifrån han sprungit upp, likasom våra svenska Harar. 

 Uppför backarna skall en god häst med lätthet springa om honom, men utföre lärer det 

 vara af ingen nytta att försöka. — Den 26 April blef en blind hanne fångad lefvande vid 

 Belvedere af Hr Duthie». — Blott några cranier äro hembragta, af exemplar erhållna i 

 Mars och April). 



33. Calotragus tragulus (Först.). — I Karroo, vid Roodeval, erhölls den 26 

 Januari en hanne, hvars cranium är hemfördt; och i trakten af Ärmuth såg Victorin den 

 27 Februari 5—6 stycken, på de med små skogsdungar öfverväxta kullarne, men lyckades 

 icke att skjuta någon. Arten benämnes Flackbuck. 



Anm. I Karroo berättades Victorin att två andra Antiloparter förekomma, nemligen: »Duyker, enligt ut- 

 talet Döker (= Syhiicapra mergens Blainv.), och »Strepsiceros excelsus, Sundev., af de Holländska kolonisterna kallad 

 Koudou». Af den sednare, »som skall vara mycket sällsynt», såg han vid Zeekoegat ett par horn af 2 fot 7 tums 

 längd; en teckning af det ena har Victorin efterlemnat. 



34. »Hyrax capensis» Vict. — Hvarken beskrifning eller exemplar är hemfördt, 

 men Victorin berättar i sin »Dagbok» att under hans resa från Roodeval till Georgetown 

 blefvo flera stycken uppskrämda i trakten af Armuth den 27 Februari 1855, och att han 

 »vid Mosselbay, der dessa djur finnas i mängd bland klipporna vid hafsstranden», skjöt ett 

 exemplar den 8 Mars, men att detta blef af skottet alltför skadadt att kunna användas 

 för hans samling. — Att de förekomma vid Capstaden på Devilspeak hade han sig äfven 

 bekant. De kallas af Engelsmännen Rockrabbits, af Holländska kolonisterna Dasjes. 



35. Elephas africanus Blumenb. — I »Dagboken» omtalas att Elefanter före- 

 komma så nära Knysna som vid Westford, ett par timmars väg derifrån, hvarest de gjort 

 temligen goda gångstigar genom buskarna längs stranden af Knysnafloden. Den 30 Aug. 

 voro fotspår och spillning ännu synliga, ehuru lång tid förflutit sedan de voro nere. Små 

 träd af 3 — 4 tums diameter hade de brutit ned. Elefanten jagas här lika litet som Buf- 



