ZOOLOGISKA ANTECKNINGAR AF J. F. VICTORIN. 43 



92. Cuculus auratus Lth. — Bp. 105. — L. V. Afr. 210, 211. — »The golden 

 Mitchi, the Bride (Bruden), som han kallas vid Van Oudts Horn, är i Karroo mycket all- 

 män (den 6 Jan.), och jag har nere gånger på samma morgon skjutit 3 — 4 stycken. Rö- 

 rande hans lefnadssätt kan jag endast säga att det tyckes mig vara temligen nära det- 

 samma som C. klaasii. Han är icke skygg, men likväl långt mera än C. cupreus, och 

 tyckes vara lifligare. Makarnes läten, när de locka hvarandra, äro olika med dylika af 

 C. klaasii. Magen är fodrad med brunt hår, och innehåller larver.» — Samlingskatalogen 

 upptager 15 exemplar, skjutna vid Roodeval emellan den 28 Dec. och 19 Jan., samt en 

 ung c? vid Zeekoegat den 15 Febr. — Af dessa angifves ruggning blott hos 3 hannar d. 

 8 och 10 Jan., ren drägt hos 3 honor den 1, 4 och 10 Jan. — Vid det först erhållna 

 exemplaret, rf 1 den 28 Dec, är antecknadt att »iris och ögonlock voro tegel färgad e» ; sedan 

 namnes endast iris, som var röd eller tegelfärgad på 8 hannar, ljusbrun på 3 honor, aske- 

 grå på 4 ungar. 



93. Cuculus klaasii Vieill. — Bp. 105. — L. V. Afr. 212. — »Vid Knysna, der 

 denne fogel sades vara sällsynt, hörde jag honom första gången den 3 Nov., och skjöt 

 honom i ett träd, men lyckades icke få honom ned derur. Samma afton lemnade mig Mr 

 John Rex 2 exemplar, skjutna vid Gaukammariver, begge i ren drägt; iris hos ef mörk 

 (brun?), hos 9 brun. — Fogelns namn Mjetje eller Mitchi är ett äkta nomen onomatopoe- 

 ticum, ty han lockar exact: miétch, mietchi, mietchi, o. s. v.; detta é är mycket kort; lju- 

 det hvisslande.» — Denna art förekom äfven i Karroo (Dec. — Febr.): vid Roodeval skjöts 

 den 9 Jan. en »??, iris brun». Så väl detta som ofvannämnde 2 exemplar äro hemförda. 

 — I Roodeval skref Victorin tillika den 12 Januari: »Om jag ej alldeles misstog mig har 

 jag sett ett par Picus fulviscapus uppfostra en ung Mitchi; man har väl sagt mig att sist- 

 nämnde art bygger eget bo, men detta vill jag icke tro.» 



94. Indicator variegatus Less. — I. levaillanti Bp. 100. — Conf. Sundev. Obs. 

 de L. V. Afr. 241: 2. — Tvänne exemplar äro hemförda, begge hannar i ren drägt, iris 

 brun; det ena från Knysna den 16 Okt.; det andra från Groonflee nära Knysna den 3 

 Dec. — Med anledning af förstnämnda exemplar skref Victorin den 16 Okt.: »Denne 

 ganska sällsynte fogel lefver af bär och frön; i hans mage fanns, utom 2:ne spindlar, en- 

 dast sådana. Hans läte, icke olikt en Cicadas, har jag för åtminstone en månad sedan 

 hört i Sutherlands skog (vid Knysna), men alltid supponerat det komma från en insekt. 

 Han sjunger hela dagen, är särdeles skygg och har ett högst besynnerligt maner: timtals 

 kan han sitta på samma gren, sjungande med intervaller sin underliga sång. Vill man 

 skjuta honom, kan han låta skytten komma inom kanske 40 steg, — men på en gång är 

 han borta som en blixt. Om man, såsom ofta är fallet, lyckas komma under sjelfva trä- 

 det, kan man dock icke upptäcka honom, emedan han brukar sitta på en tjock gren. När 

 han slutat sången fortfar han att efterspana fiender eller föda, men, i samma ögonblick 

 han upptäcker skytten, är han sin kos.» 



95. Indicator minor Vieill. — Bp. 100. — L. V. Afr. 242. — »Det första ex- 

 emplaret af denna art lemnade mig John Rex, som kallade honom Honigvogel. Det var 

 skjutet vid Groonflee (Gaukammariver) den 3 November. Något läte hade han icke hört. 

 Fogelns mage innehöll köttet af en sort bär, samt några hår, bevisande att han också äter 

 insekter; huden var mycket tjock. — En annan såg jag samma dag vid Komansdrift nära 



