ZOOLOGISKA ANTECKNINGAR AF J. F. VICTORIN. 53 



143. Charadrius hiaticula L. — En hona är hemtagen, skjuten vid Belvedere 

 nära Knysna den 16, April 1854. — Exemplaret, som är i ren sornmardrägt, synes endast 

 deruti afvika från de Europeiska, att den nu torkade näbben är vid basen mindre blek, 

 och att den bruna fläcken på midten af yttersta stjertpennans inre kant är tydligare. 



144. Oedicnemus senegalensis Sw. W. Afr. 228. — Med anledning af ett vid 

 Knysna den 29 Mars skjutet exemplar, som är hemfördt, skref Victorin samma dag föl- 

 jande: »Det är en hona i ruggning; det stora ögat har gul, särdeles mot ögonvrårna svart- 

 sprängd iris. — Af denna fogel har jag hittills endast sett 3 exemplar, som uppehöllo sig 

 på Belvederestranden. Orsaken till benämningen Oedicnem. caprimulgaceus inihi, är den 

 stora likhet med Caprimulgus, som jag fann, då jag, skyld af en sten, första gången såg 

 honom flyga upp från stranden. Jag vill ej påstå, men skulle nästan tro att han under 

 flygten håller benen krokiga. Hvad som förvånade mig var att han sprang så fort. Han 

 var ingalunda skygg, och flög blott små sträckor, hvarefter han slog ned, och med stor 

 snabbhet sprang in under de buskar, som gränsa till stranden. Han kallas på Holländska 

 Dik-kop, eller på Svenska uttydt: Tjockhufvud.» — I Karroo sågs arten vid Kamanassii- 

 floden. Ett vid Van Oudts Horn den 26 Dec. skjutet exemplar är ej hemtaget. 



145. Rhyncha3a capensis Cuv. — Scolopax capensis L. — Denna art var i 

 Karroo icke sällsynt (Dec. — Febr.). — Ett derifrån hembragdt exemplar är påtecknadt: 

 »ruggning, iris brun, Zeekoegat den 13 Febr. 1855.» 



146. Totanus glareola L. — Tem. Manuel. — De hemförda exemplaren, som 

 äro i sornmardrägt och icke visa någon tydlig olikhet med de Europeiska, äro försedda 

 med följande påskrifter: »Gammal hona i ruggning, iris brun, Rondebosch den 20 Jan.»; — 

 »hona i temligen ren drägt, Van Oudts Horn den 22 Dec.» — På Fogellistan för Karroo 

 (Dec. — Febr.) är dessutom anmärkt att arten der var »allmän». 



147. Totanus glottis (Linn.). — Bechst. — Om ett vid Capstaden den 10 Dec. 

 1853 skjutet exemplar har Victorin antecknat: »Äldre hona i nästan ren drägt; iris nöt- 

 brun; näbben utåt spetsen hornfärgad, vid roten (likasom fötterna) ljust grönaktig; ving- 

 bredd 24 — 24^ tum; från vingvecket 8 tum; de hoplagda vingarne nästan längre än stjer- 

 ten; l:sta vingpennan längst och med hvit spole; undre vingtäckarne spräckliga af brunt; 

 magen innehöll lemningar af crustaceer (och vegetabilier?). — Denne fogel träffade jag vid 

 Saltrivers utanför staden i dag på morgonen. De voro 4 — 6 stycken i flocken, och löpte 

 bredvid vattnet samt på de grundare ställena, på samma sätt som Skärflickan, Recurvi- 

 rostra avocetta, i Sverige, — d. v. s. plöjande vattnet med den något uppåt vända näb- 

 ben, ila de fram med stor snabbhet.» — Vid Knysna, der arten uppgifves varit »allmän» 

 den 23 Mars, och »talrik» den 1 April, skjöts en »hona i temligen ren drägt, med brun 

 iris» den 21 Mars; samt ett exemplar den 3 Maj. — I Karroo var han allmän (Dec. — 

 Febr. 1855)*). 



148. Numenius arqvata (L.) Lth. — Likasom om föregående är äfven om denna 

 fogel anmärkt att han vid Knysna var allmän den 23 Mars, talrik den 1 April. — Vid 

 det enda henitagna exemplaret är antecknadt: »hona, i böljad ruggning, iris sepiabrun; 



") Blott det nyssnämnda exemplaret, skjutet den 21 Mars, är hemfördt. Det är liksom samtliga de små vadarna 

 i full sornmardrägt. Vid jemförelse med Svenska exemplar visar det visserligen en ringa olikhet i färg eller 

 teckning, hvilken dock knappt tyckes ligga utom gränserna för den individuella variationen. C. S. 



