KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:0 4. 11 



Uppträdande ytor: basplanet (•(OUlj, pyramiden yjlll]') samt dessutom ännu en 

 spetsigare pyramid, troligen |332}. 



Tvillingbildning särdeles allmnn efter samma lag som hos Ba-saltet. 



Viuklur. 



l''llIllUl. 



Beriikiuuli 



o: y- (111): (111) 



129°54"^ 



— 



o:o = (111): (111) 



79°22"' 



— 



o:o = (111): (111) 



79°51' 



79°.59'. 



Optiska axelplanet ligger här i den kortare diagonalen (brachyplanparet); axel- 

 vinkeln är 34°36' i glas; dubbelbrytning positiv och dispersion p<v. 



9. Beiizolsulfousyrad zinkoxid, 



Zn (O SO, C\; Hg), + 6 aq. 



KristalUystem : monosymmetriskt. 

 (i = 86°6' a: b: c = 3.n'iC : 1 : l.ios. 



Stora sex- till tyrsidiga, jämföi'elsevis tjocka taflor. Kristalliserar med 6 mol. vatten: 

 0.8895 gr. salt förlorade vid upphettning 0.197 gr. 



Funnet. Beriikuiiilt. 



HgO 22.12 % 22.18 %. 



Ytorna äro i allmänhet väl utvecklade och saltet bibehåller länge sin glans. 



Uppträdande ytor: 

 Ortoplanparet a, {100} som alltid är starkast utbildadt, 



Prismerna 2? {110| och y/' {310j, som afstympa de af klinodomat bildade trubbigare hörnen, 

 Ortodomerna /■ (lOlj, — /■ UOl), /•' (301} och — /' {301 j, 

 Klinodomat q {011} samt någon gång en 

 Pyramid, troligen {331}. 



Ortoplanparet och ortodomerna samt klinodomerna ge isynnei'hct glänsande ytor, 

 prisma- och pyramidytor äro jämförelsevis matta. 



Tvillingar förekommo mycket allmänt: symmetriskt anordnade juxtapositionstvillingar 

 med a {100} gemensam. De äro ibland rätt svåra att observera, då den ena individen är 

 ojämförligt mycket tjockare än den andra. 



Genomgångar ganska tydliga efter a {100}. 

 Fig. 6. 



Vinklar. Funna. J3eräknadc. 



a : 



7 = (100): (011) 



87°23'^ 



— 



a : 



y'= (100):(301) 



45°3' 



44°47' 



r' : 



r = (301) : (101) 



24°21' 



24°21' 



-r : 



;— /- (101): (301) 



27°20' 



27°18' 



') som senare skall visas är symbolen 554 antagligen riktigare 



