KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 22. N:0 6. 7 



Nägi-a fossil oinninanas fj; åldersbestämningeii synes sålunda livila pa petrografiska och 

 stratigratiska grunder. 



Då lagren voro af högst ringa utsträckning och utan praktiskt värde, var det natur- 

 ligt, att det dröjde länge innan de blefvo närmare undersökta. Bildningen omnämnes 

 också ej vidare *) förr än 1880 då Nathorst i slutet af sin uppsats »Om de växtförande 

 lagren i Skånes kolförande bildningar och deras plats i lagerföljden» egnar äfven detta 

 område några ord. Här uppgifves, att växter anträffats vid Kurremölla redan 1876 af 

 Nathorst. Dock hade endast 3 arter funnits och dessa ingalunda i ett för bestämning 

 gjmsamt skick. Ar 1882 hade ytterligare insamling gjorts, hvarigenom arternas antal 

 ökats med 1, hvarförutom bättre exemplar af de öfi"iga erhållits. Efter att ha omnäint 

 att växter, närbeslägtade med dem från Kurremölla, endast anträffats i P^nglands Oolit- 

 och Ostsibiriens Juralager, säger Nathorst slutligen: »För så vidt man hittills känner, 

 äro således de vid Kurremölla förekommande växterna andra än de, som funnits i pro- 

 vinsens öfriga kolatlagringar. De tyckas — om man vågar döma efter ett så ringa antal 

 arter — äfven bestämdt tyda på en något yngre afiagringstid. Blefve Bornholms fossila 

 flora någon gång bekant, kunde man törhända af densamma erhålla bestämdare upplj^s- 

 ningar äfven om i fråga varande aflagrings geologiska ålder; för närvarande kan man 

 med det förhanden varande materialet ej härom uttala någon fullt säker mening.» 



Ar 1882 lyckades det mig ") att vid Kurremölla och Kullemölla-Lyckås finna djur- 

 fossil och, å förstnämda stället, sedermera äfven rätt vackra växtfossil. Faunan syntes 

 mig då ganska olik den i nordvestra Skånes Rät-Lias förekommande. Med stöd af muntliga 

 meddelanden af professor Lundgren, som närmare undersökt Bornholms Liasfossil, uttalade 

 jag mig ock derhän, att faunan i allmänhet liknade Bornholms och således vore en Liasfauna. 



Förutom å det nu angifna området anträffades 1882 ^) kolförande bildningar äfven 

 längre i SO i närheten af Tosterup, nämligen vid Rödaisberg. I här anstående lager 

 anträffade fossil voro hufvudsakligen växter. 



Efter detta kortfattade sammandrag af det, som förut är kändt om sydöstra Skånes 

 kolförande bildningar, må det tillåtas mig att äfven med ett par ord redogöra för några 

 detaljer vid föreliggande arbetes tillkomst. Sedan jag så småningom insamlat ett ganska 

 betydligt och mestadels särdeles förträffligt material af fossil, syntes det mig önskvärdt 

 att genom sorgfällig preparation möjliggöra eller betrygga en säker bestämning af såväl 

 slägten som arter. Mycken tid och möda har också härpå nedlagts. Då arbetet var nära 

 sin fullbordan, visade sig en jemförelse mellan Liasfossilen från Kurremölla och Bornholm 

 vara af behofvet påkallad. Under det att fossilen från det förra stället merendels ha 

 skalet i behåll, äro de, som funnits på Bornholm, nästan uteslutande bevarade som kärnor. 

 Flere arter syntes mig gemensamma för Bornholm och SO Skåne; det olika bevaringssättet 

 förorsakade dock svårigheter vid identifieringen. De af professor Lundgren beskrifna 

 Liasfossilen tillhöra hufvudsakligen Köpenhamns Mineralogiska Museum; genom professor 



') I den 1877 utgifna texten till Angelins öfversigtskarta öfver Skåne omnämnas äfven, s. .36, de kolföraude 

 bildningarue utmed AUevadsä mellan Högestad och Kurremölla, hvarvid omtalas områdets bergarter samt 

 vcLvtfossil i brandskiffern. — Vidare säges samma »Höganäsbildniiig" förekomma vid Östersjön, i strandåsen 

 mellan Hammar och Kåseberga. Detta senare har dock ej bekräftats. 



-) Moberg: Kritaflaa:ringar och Eät-Lias i SÖ Skåne. 



