10 .T. C. MOBEIIG, OM L1A8 I SYDÖSTRA SKÅNE. 



af skifferlera tydligt vittnesbörd. De ha ntimligeii samtliga blifvit starkt hoppressade och 

 så att säga tillknådade, hvadan det är sällsynt att i dem påträffa bestämbara växter. 

 Fragment af dylika finnas dock särdeles rikligt. Endast i mellei'sta delen af lagret N:o 2, 

 niidersta skifterleran, har jag påträffat några partier, hvilka undgått allmänna förstöringen, 

 och från dessa härstamma hufvudsakliga delen af de växter jag härifrån hopbragt. Här 

 befintliga kolflötser äro, åtminstone i -de delar som gå i dagen, fullkomligt värdelösa. 

 Kolet liknar snarast kolstybb. På grund af lagrens uppresta ställning, är det troligt att de 

 blifvit förstörda till ganska stort djup. De öfversta i profilen angifna lagren (N:o 8 — 12) 

 ha först vid särskild gräfning anträffats. Huru önskvärdt det äii skulle varit att genom 

 fortsatt undanrödjaiide af ytbetäckningen vidare följa lagersei"ien, blef det dock pä grund af 

 markens skogbetäckning förenadt med allt för stora svå]"igheter. Först ungefär 200' längre i 

 NO kuiuia till kolförande bildningarne hörande lager åter iakttagas. Detta är på den lokal 

 jag kallat 



B. Backsluttningen Ö om sydligaste ciyarnen vid Kurreniölla. 



Hiir finnes en skärning, eller möjligen snarare ett ras, af omkring 45 fots läiigd. 

 I södra delen iakttages en lös, gul- till chokoladfärgad sandsten. Längst i NO begränsas 

 raset af en nästan lodrät vägg af en hård, brungrön sandsten. Dess strykning går i 

 N4.5°V; stupningen är 80 k 83° i NO. Antagligen är det just denna bergart Erdmann 

 afser, då han 1. a. c. omtalar »ett 15 fot mäktigt lager grön, håi^d, mycket jernhaltig 

 sandsten, lik en art på Bornholm förekommande». Några fossil äro deri ej funna. Vid 

 östra sidan af den ungefär i NO gående hålvägen ujjp till öfi"e (norra) qvarnen iakttages 

 öfverallt en rostbrun sand; troligt är derföre att berggrunden här alltjemt utgöres af 

 rostbrun sandsten. 



C. Kurremöllas q^arndani. 



Ehuru således berggrunden NO från lokal B icke är alldeles dold, anträffas ej 

 någon öppen profil förr än på ungefär 500 fots afstånd, räknadt i lagrens stupningsrigtning. 

 Detta ställe är å kartan betecknadt med C och befinner sig strax ofvan öfre qvarnen, 

 omedelbart intill qvarndammen. Vid dennas nordvestra sida utgöres berggrunden sydligast 

 af en gulbrun till rostbrun, temligen lös, grofkornig sandsten, med talrika rimdade 

 klumpar af lera, hvilka förläna bergarten ett konglomeratartadt utseende. Härpå följa nu 

 lager af en rostbrun, spriekfull sandsten, afsöndrad i parallelipipediska stycken. I dessas 

 inre finnes oftast en lös, Ijusbrun eller gul, temligen grofkornig sandsten med talrika 

 rundade qvartskorn och stundom genom mera jernhaltiga lager fördelad i flera koncentriska 

 skal. Kärnan utgöres dock ofta af en hårdare, ljusgrön sandsten, i öfrigt likartad med 

 den förut nämda. I båda dessa bergarter finnas talrika djurfossil; i synnerhet i den 

 sist nämda äro fossilen särdeles väl bevarade. 



Lagringsföl-hållandena i\ro ej fullt klara; dock tycktes mig lagren stryka i N 38° V 

 och stupa 80 h 90° i NO. Lagren intaga, här en längd af cirka 45 fot. Mot nordost 

 kan rostbrun sandsten pä ett och annat ställe iakttagas äiuiu ett stycke iqjpåt i bäcken, 

 dock ej fossilförande. 



