16 .T. c. MOBERG, OM LTAS I SYDÖSTRA SKÅNE. 



af denna lera knnna iakttagas i åkern, strax S om det ställe der den förbi Lnnkagården 

 ledande vägen skares af en mindre bäck. Platsen befinner sig nn, sedan vägen ändrats 

 så som kartan angifver, på vägens vestra sida och omedelbart invid denna. 



Q. 1,000 fot SSO fnln Lunkagårdeii. 



() om flen från Ofrabj' mot Svenstorp ledande vägen, nngefär midt emellan denna 

 och Mnnka-Tågarps vestra gräns samt knappast 1,000 fot från Lnnkagården, iakttagas 

 åter hit hörande bildningar. En frän S 1. SV kommande smal däld skär här in i de för 

 öfrigt rätt högt liggande åkrarne. Vid denna dälds vestra sida anträffades fast klj'ft, 

 nästan gående i dagen, af rostbrnn, finare och gröfre sandsten. På grund af dess starka 

 förklyftning kunde strykning eller stupning ej iakttagas. Spår af fossil, nämligen en 

 Dentalium och flera Lamellibi-anchiater, anträffades här; de voro dock alldeles obestäin- 

 bara. Jag är dock öfvertygad om, att en noggrann undersökning iifven här skall lenina en 

 rikt gifvande fyndort. 



R. Tosternps vestra gräns. 



6 k 700 fot SSO från föregående lokal går rostbrun sand och sandsten i dagen. 

 Just der vägen norrut från Svenstorp passerat Wallabäcken, delar den sig i två grenar, 

 en ledande österut förbi Rödaisberg mot ]\Iunka-Tågarp, en vesterut (eller möjligen rättare 

 i NV) och gående till Ofraby. I denna vägknut utmynnar från NO rågången mellan den 

 Tosterup underlydande Munka-Tågarps by och Lunkagården, öfvertvärande i sin sydligaste 

 del en mindre i NV — SO gående höjdsträckning. I demia senares norra sluttning går Lias 

 i dagen på båda sidor om rågången. Särskildt å Tosterups (Munka-Tågarps) egor saknas 

 invid rågången egentlig mylla, så att markens yta uteslutande bildas af gul sand och block 

 af rostbrun sandsten. Längst i S, näi-a backens krön, anstod en fast, brungul sand. Vid 

 upptagande af ett alnsdjupt dike norrut längs rågången kunde denna sand följas en lång 

 sträcka, på ett ställe af bruten af en rätt grof, rostgul sandsten med ymniga, rundade korn 

 af klar qvai^ts. Ännu längre i N, hvarest jag, hindrad af växande gröda, ej kunde verk- 

 stiilla någon betydligare gräfning, fans lokal morän af en fast, finkornig, rostbrun sandsten, 

 i hvilken djurfossil voro ganska allmänna, ehuru mindre väl bevarade. Sistnämda bergart 

 kunde följas ett godt stycke mirt NV, inne ])å Lunkagårdens egor. 



S. Munka-Tågarp N:0 5 (Nordligaste gården). 



( )mkring 500 fot i NO från föi-egående lokal, på egorna till samma hemman som 

 denna, anträffas andra till Lias hänförliga lager. I en nyligen upptagen lertägt. kunna 

 nämligen, under en betäckning af 2 till ö fot krossgrus, iakttagas vexlande skikt af hvit, 

 gul och grå sand, delvis något lerig. Enär grafven var vattenfyld, kunde de här upp- 

 trädande lagren ej undersökas så noggrant, som annars varit önskligt. Lagren visade sig 

 i allmänhet vara något rubbade, dock kunde man särskildt i lertägtens norra del, der 

 jordbetäckningen var mägtigast och skärningen djupast, med säkerhet iakttaga fast klyft. 

 Stupningen är här omkring 30° i ONO. I lertägtens sydvestra \l\o:g fnnnos närmast de 

 lösa jordlagren tali-ika block af rostbruna sandstenskörtlar. 



