IvONOL. SV. VET. AKAPKMIENS IT ,VN1)I,INGA1{. CANl). 22. N:0 6. 'i,') 



ytorna) föreedd med en liten Hsformi,s list, som är bäst utvecklad midt emellan tva när- 

 stående hörn af den ])entagonala pelaren. Om denna list bildats af eller burit nägon 

 granidering, kan ej på det enda fuinia exemplaret afgöras. Listens tillvaro synes mig 

 dock visa en öfvei-ensstäuimelse i ornering med Pentacrinun bai<altiformif< Milleh. Hos 

 denna art är visserligen, i dess typiska utveckling, pentagonala formen mera utpräglad. 

 Dock fi)rekomraa af densamma äfven stjelkled med mera rundad omkrets. (Jfr Quenstrdts 

 lu-hinoderinen, t. 98, fig. 74 och 84.) — En noggrann bestämning af vårt fossil lär vid 

 i alla händelser ej kunna göras, utan tillgång på större matei'ial. 



P. hnm/tifonnis anföres af Blakk från lagen med Am. anf/idntn.s, Ain. Bucklamli 

 och Am. ziplivfi. I nordvestra Tyskland fru-ekommer den enligt Rrauns i hela mellersta Lias. 



Pentacrinus cfr subteroides Quensteot. 



Tärt. III, tig. 16. 



Stjelkled rundade, med (svag) antydan till femsidighet. Artienlationsytor plana, 

 med \'!K'ker fembladig teckning; de mot ytterkanten stående listerna (crenultB) äro tem- 

 ligen grofva, o ä 6 till antalet för hvar af de fem sektorerna. Stjelkledets sidoyta är 

 glatt, rundadt konkav, så att kanterna längs de båda articulationsj'torna bli .starkt ut- 

 stående. I rigtningen af de från centrum utstrålande fem fårorna, synes på ett par ställen 

 antydan till en lindrig depression, som dock ingalunda är att jemföra med de för P. 

 suhteroidef: karakteristiska. Ett infranodalt stjelkled, nedtill sammanhängande med ett annat, 

 visar alldeles slät, utprägladt femuddig, syzygialyta. Mot en höjd af 1 mm. svarar en 

 diameter af 1,5 mm. 



Fossilet representerar troligen en ny art. Då emellertid ännu så obetydligt material 

 Ibreligger, har jag föredragit att jemföra det med den kända art, med hvilken det företer 

 största likhet. P. subteroides (se Loeiol, Crinoides fossiles, p. 164, pl. XVII, fig. 10, 11) 

 är visserligen oftast cylindrisk, men har äfven former med kot-lika stjelkled alldeles så 

 som vår art i fråga. Den skiljer sig från denna senare hufvudsakligen genom små punkt- 

 eller linieformiga intryck nära stjelkledens öfre och undre kant, i rigtning af de fem å 

 articulationsytorna fi-ån centrum utgående fårorna. Af öfi-iga arter, som erbjuda någon 

 större likhet, må näranas P. sid)teres Munst. (se Loriol, 1. c, p. 172, pl. XVII, fig. 29 

 — 37). Ehuru stjelkleden hos densamma i regel äTO cylindriska, finnas dock äfven former, 

 som till sin habitus öfverensstämma med vår art. Hos P. sidtteres är dock kreneleringen 

 finare och tätare, stjelkleden ha i allmänhet mindre relativ höjd. P. StocMornensis Lorioi. 

 (se anf. ai'betet, p. 177, pl. XVII, fig. .^)8 — 40), af LoRiOL först afskild från föregående 

 art, har i hufvndsak samma karakterer som denna; skilnaden skall bestå deri att stjelk- 

 ledens sidoyta i regel är konkaverad, relativa höjden något större och kantens krenelering 

 ej så tät. Härigenom synes den åter betydligt närma sig vår art, från hvilken den dock 

 skiljer sig genom frånvaron af all antydan till pentagonal form. P. siibteroides tillhör 

 mellersta Lias (Quenstedts Lias (5'), P. suhteres och P. St,ocl-]iornensis åter tillhöra båda 

 O.xfordien, således öfre .Tura. — De af mig beskrifna exemplaren äro funna vid Kurre- 



möUa. 



4 



K. Sv. Vot. Akart. Hjmill. B.l 2-J. N:o C. ^ 



