28 •!. c. MUBEHG, UM LIAH I SYDÖSTRA SKÅNE. 



afbikludc stiiöcn, fastän detta knappast kan ses af teckningen). Om jag riVtt tydt berg- 

 artens skiktning, samuianfaller den ej, åtminstone mera sällsynt, med rörens eller cylin- 

 drarnes längdaxel. Jag har endast observerat dem i den tinkorniga, rostbruna sandstenen. 

 — Särdeles allmäinia vid Fylans tegelbruk. Afven vid Kullemölla och Kurreinölla vill 

 jag erinra mig ha funnit dylika. Enär ej några sådana insamlats från sistnämda ställen, 

 kan jag dock ej bestärndt uppgifva dessa som fyndorter. 



Serpula quinquesulcata Mlnster. 



TaH. I, fig. 11. 

 1826 — -1833 0'erptda ijninqaesidcata, Goldfuss, Pctr. Germ. I, s. 22(i (211), t. -17, lig. 8. 



Röret fritt, svagt bågböjdt, föga vridet, glatt, med här och hvar synliga, lina till- 

 växtstrinnnor. Det är fend<antigt med afrundade liörn. De fem långsgående, rundade 

 ribbor, som bilda femkantens hörn, sträcka sig något obetydligt upp öfver sjelfva myn- 

 ningen; der de sammanstöta, d. v. s. i sidornas midt, är en tydlig, temligen stark fåra. 

 Inuti är röret riuidadt. 



Förekonnner, enligt Goldkuss, i Gryphitkalk; anföres af Tåte och Blake (hvilka 

 dock dermed förena efterföljande art) ej allenast i nämda lag, utan ända upp genom hela 

 mellersta Lias. Endast ett exemplar är funnet vid Kurremölla. 



Serpula Terquemi n. sp. 



Tall. I, lig. 12, 13. 

 1865 'Serpida pcntwjona, Teruuem et Piette, Lias interieur, p. 118, pl. 14, Hg. 13, 14. 



Röret fritt, fend<antigt med plana eller föga konkava, än något bredare, än något 

 smalare sidor; det är till en början något krökt, men blir närmare mynningen rakt. 

 Röret är utefter hela sin längd något vridet, dock obetydligt. Vridningen belöper sig 

 på en längd af oO nun. knappast till ett hälft hvarf. Öfver hela ytan gå talrika tvär- 

 strimmor; såväl genom dessa som genom rörets vridning blifva kanterna något ojemna. 

 Mynningen omgifves af en rundad valk, som genom grunda, longitudinela fåror delas i 

 fem stycken knöllika ansvällningar. Inuti är röret öfverallt rundadt; skalet är jemförelse- 

 vis tjockt. 



Mina exemplar tyckas väl öfverensstämma med det fossil, som af Tekquem et Piette 

 1. c. beskrifvits och afbildats under namn af *S. pentagona, undantagandes att den vid 

 mynningen rådande skulpturen å detta senare iakttages pä större längd. Troligt är dock 

 att äfven det af mig afbildade exemplaret, det enda å hvilket mynningen varit bevaradt, 

 under cm vidare tillväxt skulle antagit liknande habitus äfven i detta hänseende. Då 

 GoLDFUss redan 1826—1833 (i Petr. Germ. I, s. 230 (215), t. 68, fig. 7) under detta namn 

 anför en helt annan, från Jura härrörande, art, har jag dock måst välja ett nytt artnamn. 



Tåte sammanför (Tåte and Blake, Yorkshire Lias, p. 438) denna art med Serpula 

 (fuinqaesuleata Mönster. Detta synes mig dock obefogadt, om också medgifvas måste 

 att den af Tekquem et Piette lemnade diagnosen, utom hvad beträffar det af Munstek 



