KONGL. 8V. VHT. AKADKMIENS U ANIM.INGAK. IIANIJ. 22. N:(» 6. 29 



ej kända iiiyiiniiigsjuirtiut, kiiuppast .skiljer sig 1t;iii dcniiL' soruives. Figiirenm utvisa duek 

 cii betydlig skiliiad. Den af Munstki! leuitiade visar i motsats till den andi'e tydligt 

 markerade, ganska djupa faror längs sidornas midt. Arten anföres af Tekqukm et Piette 

 frän lag med Am. Bucklandi. Hos oss äi' den fiuinen ytterst sällsynt vid Kurremölla. 



MOLLUSCA. 

 Lamellibraiichiata. 



Ostrea (Gryphsea) arcuata Lamakck. 



Tafl. I, fig. 14- -IG. 



1834—1840 Ontrea irrecjularis, Golufuss, Petr. Germ. II, s. 20 (18), t. 79, lig. 5 ii, b, c. 



1855 1) arcuata, TEiiauEM, Etage inf. liasiqiie, p. 329, pl. 13 (24), fig. 8. 



» " anomala, « , Ibidem, p. 329, pl. 14 (25), fig. 4. 



1856 — 1858 Gnjphcea arcuata, Oppel, Jurafonnation, § 14, s. 104, N:o 110. 



1858 " " (verkriippelt), Quen.stedt, Jura, s. 77, t. 9, fig. 9. 



1871 » » , Brauns, Untere Jura, s. 409. 



1881 Ostrea {Gryphaia) arcuata, Lundsuen, Molluskfaunau, s. 24, tafl. 1, lig. 13, 14. 



Liksom flertalet arter af detta slägte, varierar äfven denna högst betydligt ocli har 

 i sina olika varieteter erhållit vexlande benämningar. Inalles har jag funnit öfver ett 

 dussin antagligen hithörande exemplar, ett antal, som, om det än i och för sig ej är 

 obetydligt, dock är allt för ringa att man i detta fall skulle kunna derpå skaffa sig ett 

 authentiskt omdöme om, hvarest här gräns mellan varietet eller art bör sättas. I det 

 följande har jag derföre fullkomligt följt den af Brauns 1. c. lemnade fram.ställningen. 

 Ehuru synonomilistan helt visst kuimat äfven med den tillgängliga literaturen mångdubblas, 

 har jag dock här inskränkt mig till sådana citat, som visa större likhet med de varieteter, 

 som förekomma i döt af mig insamlade materialet. Intet af mina exemplar tillhör typiska 

 formen, utan hafva de alla varit fastvuxna med en bety^dlig del af det djupa vensterskalet. 

 Tafi. I, fig. 14, visar ett vensterskal med relativt liten vidhäftningsyta; det är starkt 

 hvälfdt, bredast på midten och utskjutande frän vidhäftningsytan i" en något trubbig 

 eller nära rät vinkel. Hela ytan är försedd med koncentriska, gröfre och finare, något 

 ojenuia veck eller strimmor. Skalet är något snedt; dess främre kant är jemt rundad 

 och starkt konvex. Ett stycke från bakre kanten går längs hela skalet ända upp till 

 vidhäftningsytan en tydligt markerad fåra, hvarigenom afskiljes ett mindre fält. Skalets 

 koncentriska strimmor ändra vid sin ankomst till längdfåran rigtning, i det att de å 

 bakre fältet kröka temligen tvärt uppåt. Skalets yttre kant ligger i ett plan. — Det fig. 

 16, tafi. I, af bildade fossilet är tvifvelsutan ett öfverskal (högerskal) till arten i fråga. 

 Yttre sidans öfre, d. v. s. närmast umbo belägna, del är nästan slät samt konvex; undre 

 delen deremot konkav, i skarp vinkel brytande af mot öfre partiet; å denna undre del 

 synas starka koncentriska veck. Dess form och kontur lämpa sig väl till ofvan beskrifna 

 underskal. Umbo har ej kunnat iakttagas å något af de två ofvan beskrifna skalen. 

 Flertalet exemplar äro ej så väl bevarade att de tillåta någon fullt säker bestämning. 

 Tafl. I, fig. 15, lemnar afbildning af ett vensterskal med mycket stor vidhäftningsyta. 



