KONGL. SV. VET. AKADEMIENS IIANDI.INGAH. BANIJ. 22, N:() 6. 43 



lumiliiii ;ir stor ucli bröd, tydligt begränsad; pä helt exemplar \ i.sav den sig i det riäniiaste 

 plan eller något högre längs niidten. Area djup, läng och smal, ej tydligt begriinsad. 



Ett helt exemplar visar en längd at" 5,.'') mm. och höjd af 4,5 mm. samt är o mm. 

 tjockt. Mitt största exemplar är 6 mm. långt och obetydligt mei- än 4,5 mm. högt. 



Arten företer någon likhet med Nucula cordata Goldf. (Petr. Germ. II, s. 15.j 

 (147), t. 125, tig. 6). Denna är dock starkare böjd såväl i öfre-bakre som undre kanten, 

 synes ha kortare främre lasrand och ej vara distinkt afstympad i frfimre kanten. Xågon 

 slags köl tyckes ej heller föi-etinnas. Ledd Galathea DUrb., som i öfrigt mycket liknar 

 var art, har en betydligt mera pä längden utdragen form. 



Föi'ekonnner ej alldeles sällsynt vid KurremöUa. Pa griuid af yttre likhet med ett 

 par andra i sannna lager förekommande Astarte- och Nucald-avtiii; förbises den dock lätt. 



Nucula pinguis n. sp. 



Tali. III, lig. 22. 



Umbo hög och stark, föga antemedian. Låsrandens främre del är något konkav, 

 föga kortare än den bakre, som är svagt konvex. Båda delarne bilda sinsemellan rät 

 vinkel (eller obetydligt derutöfver). Undre kanten är jemnt, men temligen svagt böjd; 

 \id bada ändarne öfvergår den med något starkare krökning temligen jemnt i sido- 

 kanterna. Vid främre ändan lins dock en svag tillstymmelse till bildning af rostrum. 

 Skalet iir tjockt, glänsande, med knappast synliga, koncentriska strimmor, starkt hvälfdt. 

 Area eller lunula ej märkbara. — Af bildade exemplaret, det enda funna, har följande 

 dimensioner: längd 2,25 mm. (af hvilka ungefär 1,25 mm. komma på bakre delen, 1 på 

 främre), höjd öfver umbo 1,75 mm., tjocklek 2 X 0,75 mm. 



Genom umbos styrka och submediana läge samt genom undre kantens jemna böjning 

 skiljer sig denna art väl från öfriga Liasformer. 



Funnen vid KurremöUa. 



Nucula (Leda?) cfr Omaliusi Ghapuis et Deavalque. 



Tafl. I, fig. 4li, 47; tufl. III, fig. 21? 



Cfr 1852 Nucula Omaliusi, Chapuis et DEWALauE, Terrains secouclaires, p. 177, pl. 26, fig. 2. 



På anförda stället beskrifva Chapuis och Dewalque en Å\(ctda pa följande sätt. 

 Mussla af oregelbundet oval form, föga konvex; främre sidan, som är mindre utvecklad 

 än den bakre, är något hoptryckt och utdragen till ett trubbigt rostrum; främre kanten 

 sluttande, till en början helt hastigt. Bakre sidan tjockare och längre, med bakre kanten 

 rundad, omärkligt öfvergående i undre kanten, som är obetydligt konvex och nästan parallel 

 med öfre kanten. Umbones belägna något litet framom halfva längden, tjocka, trubbiga, 

 framåtböjda; lunula äggrundt lancettformig, urholkad, i syimerhet upptill, och begränsad 

 å hvartdei'a skalet af en trubbig köl (terminie par deux angles obtus); area lineär eller 

 nästan ingen. Skalen släta eller försedda med ytterst fina, koncentriska strimmor. — På 

 en vid KurremöUa ej sällsynt art passar denna beskrifning noggrannt in. De 1. c. leninade 



