46 J. c. MOBERG, OM LIAS I SYDÖSTKA SKÅNE. 



till och iu('d vill betrakta blott som en \arietet af den förra. Ytan är nihuligen öfverallt 

 försedd med temligen starka tillväxtstrimmor, löpande i det stora hela parallelt med 

 underkanten; a det solfjäderformiga ])artiet böja de sig först sa, att de blifva jenilöpande 

 med öfre kanten, men derefter synas de, på den arean begränsande kanten, göra en 

 tvär båge och löpa slutligen längs arean äter mot umbo. L. tcwturata äter har en linare 

 striering, livilken ofta synes löpa oredigt tillsaraman — deraf namnet — samt delar med 

 L. coinplanata, som i allt öfrigt är lik vår art i fråga, egenskaperna hos arean. Den är 

 nämligen ä dessa arter ej till hela sin längd utåt begränsad af en tydlig kant och höjer sig 

 inåt midtlinien, så att ä helt exemplar denna del får ett takformigt utseende. Då Oppel i 

 sin beskrifning säger föga mer än att arten förekommer endast i Angulatuszonen och liknar 

 GoLDFUSs' Nucula complanata, har jag föi* diagnosen hufvudsakligen följt Emekson 1. e. 

 och Bkauns. Det å tafi. I, tig. 52, af bildade exemplaret är troligtvis en ung form af denna 

 art. Tillväxtlinierna såväl som allmänna formen stämma väl öfverens med umbonala 

 partiet af det a tafl. I, lig. .31, af bildade exemplaret. Bakre delen saknar naturligtvis 

 ännu utbildad area och har i öfrigt »svansen» föga utbildad. Möjligen beror detta delvis 

 på dess stora bräcklighet, ty konturen a mitt exemplar visar sig ej fullt skarp i denna 

 kant, om än föga af skalet häi- kan saknas. På annat sätt låtii Emersons och Quen- 

 STEDTS uttalanden ej förena sig ^). 



Förekommer, enligt Brauns, ej allenast i Angulatuszonen, utan ät\en fast mera sällsynt 

 i Arietiszonen. Enligt Emerson äro exemplar funna imiti en Ain. (/eometricas, således i 

 Bucklandibäddens öfversta afdelning. Terquem et Piette ange dess förekomst i lager 

 från Angulatuszonen upp till zonen med B. aeutaa. 



(_)mkring 1.5 exemplar äro funne vid Kurremölla. 



Leda subovalis Goldfuss sp. 



TiiH. I, tig. 5;;— 56. 



1834—1840 Nttcula stiOovalis, Goldfuss, Petr. Genu. II, s. 154 (146), t. 125, fig. 4. 

 1839 " ovalis, FoRCiiHAJiJMER, Boruholms Kulf., s. 50, t. 4, tig. 26. 

 1858 » pahiM', QuENSTEDT, Jiira, s. 110, t. 13, tig. 42; s. 18^7, t. 23, lig. 16, 17. 



» » tunicata, « , ). s. 82, t. 10, tig. 7; s. 188, t. 23, tig. 18, 19. 



1865 Leda ctV Luquilateralis, v. Seebagh, Geol. d. Insel Bornholm, s. 344. 

 1869 » palmw, DuMORTiER, Etudes paléont. III, pl. 19, lig. 3, 4. 

 1879 » tsubovaUs, Lundgren, Jura på Bornholm, s. 19, lig. 23. 

 ? » Nucula sp. , » , « » .) , s. 29, tig. 28. 



Det har varit efter mycken tvekan, jag till ofvanstående art hänfört en vid Kurre- 

 mölla förekommande form. Dennes såväl äldre som yngre stadier äro till sin habitus 

 ej obetydligt afvikande frän (toldfuss' afbildning; dock äro de ännu mera afvikande 

 sinsemellan. Äldre individ uppnå en ej obetydlig storlek. Mitt största exemplar höll 

 16,5 mm. i längd, 11,5 mm. i höjd och 2X4 mm. i tjocklek. Fullt utvecklade äro de 



') Den förre säger I. ii. c. att ynglet saknar den långa »svanseuu. Den senare åter afbildar 1. a. c. under 

 N:o 2 på plattan från Vaihinger Nest ett nngt exemplar med långt utdragen, bakre del, hvilken egenskap 

 ock särskildt i texten framhålles. — Sedan det, t. I, tig. 52, afbildade exemplaret redan var ritadt, har jag 

 funnit ett annat, obetydligt större, individ, med väl utbildad »svans", men i öfrigt fullkomligt öfverensstäm- 

 maude med det afbildade. 



