KONCL. SV. VET. AKAnKMIENS ttANDLlNGAR. nANO. 22. N:0 6. 47 



något oliksidiga, med främre ändan litet kortare, mera jeraiit rundad i undre kanten, än 

 den bakre ändan. Denna senare är något utdragen, dess öfre kant går från umbo alldeles 

 rakt och sluttar temligen starkt nedåt. Främre låsranden är deremot svagt konkav; 

 endast vid denna sida iir umbo tydligt markerad. Undre kanten i sin helhet år ganska 

 starkt böjd, så att skalets största längd uppnås på i-inga afstånd under umbo. Det starkt 

 hvälfda skalet är jeinförelsevis tunnt, glänsande och försedt med fina, koncentriska strim- 

 mor. Umbo är spetsig, tydligt framåtrigtad samt öfverskjuter låsranden helt obetydligt. 

 Area och lunula saknas fullkomligt. Pä insidan af ett skal har, efter bergartens l)ort- 

 pre];)arering, iakttagits en upphöjd mantellinie, alldeles så som den af Q,uenstedt under 

 namn af JSf. timicata 1. c. lemnade iiguren utvisar. Detta synes dock ej ä alla exemplar. 

 Såsom af denna beskrifning framgår, äro utvuxna exemplar temligen olika typiska formen 

 af L. mbovalis Goldf. Bättre öfverensstämma de med hvad Quenstedt kallat Nucula 

 timicata. Jag har dock ej velat uppföra denna som en särskild art, enär den grundats 

 på en å kärnor observerad karakter, som jag å mina exemplar ej (se t. ex. tafl. I, tig. 5.5) 

 funnit konstant utvecklad. — Yngre individ afvika i synnerhet derigenom, att deras höjd 

 och lilngd i det närmaste äi'o lika; några mått pä dylika exemplar må här meddelas. 



Längd (livarrif främre ändan upptar), Höjd, Tjochhh; {Proportion). 



I 5,5 min. ( 2,50 mm. ), 4,5 mm., 2 X l,0(i mm.; (100 : 82 : .36). 



II knappast .3,0 » ( hälften ), föga mer än 2,5 » , 1,00 » ; (100:83:3.3). 



III 2,5 » ( » ), " 2,5 » , 0,7 5 » ; (100 : 100 : .30). 



Skalet är å dylika individ elliptiskt eller till och med nästan cirkelrundt; umbo är något 

 mera markerad och synes med en liten spets nä öfver låsranden. Någon skilnad mellan skalets 

 olika ändar är knappast möjlig att från yttre sidan iakttaga. Såsom mycket unga äro de 

 ytterst platta; musslan, som är tjockast öfver de hopstötande uinbones, har annars öfverallt 

 en kant, skarp som en knifsegg. Till en början ansåg jag arten med säkerhet kunna 

 skiljas från Leda subovalis, men detta visade sig dock gälla endast om de extrema formerna. 

 Några exemplar, tydligen tillsammans med de öfriga bildande en formserie, visade sig så 

 mycket öfverensstämma såväl med Goldfuss' figur 1. c. som med exemplar från Sondel- 

 fingen- i Wiirttemberg, att det var omöjligt angifva någon bestäindt skiljaktig karakter. 

 Hvad Lundgren 1. c. anför från Bornholm under namn af Nucula sp., torde vara ett 

 ungt individ af denna art. Zietens Nucula ovalis (Versteinerungen Wiirttembergs, t. 

 57, fig. 2) har mera framstående umbones samt största längden närmare undre kanten 

 ä,n vår art. Leda cequilateralis A. Römer (Oolitengebirge, t. 6, fig. 13) synes mig ganska 

 lik; att döma efter af bildningen är dock dess undre kant mera tvärt böjd; största längden 

 kommer ock något lägre ned än pä våra exemplar. 



Leda subovalis förekommer enligt Brauns i de af Aiv. centaurus, Avi. Davoei och Am. 

 margaritatus karakteriserade lagen. Tåte och Blake anföra arten ända nedifrån Buck- 

 landilaget. Vid sitt första uppträdande mycket sällsynt, blir arten först i de högre lagen 

 mera allmän. 



Arten, som sparsamt anträffats på Bornholm, är hos oss mycket allmän vid Kurre- 

 mölla — närmare 100 exemplar äro der funne. Afven vid »Fylans tegelbruk» har ett 

 exemplar anträffats. 



