IvONGL. SV. VK'I'. AKADKMIIiNS UANDMNGA]!. liANI). 22. N:() 6. 49 



koncentriska veck, hvilkas mellanruui iivo ungefär lika bi'eda som de sjelfva. Såväl de 

 upphöjda vecken soui deras uiellanruiu iVro försedda uied mycket fina, tättstäende, kon- 

 centriska strier. Ett fullstiindigt exemplai-, med båda skalen utmärkt väl bevarade, visar 

 följande dimensioner: längd 4,:> mm., liöjd 4 mm. och tjocklek 1,5 mm., hvadan propor- 

 tionen blir 100 : 88 : 30. Genom sin triangulära form, sin ringa tjocklek och inbbornas 

 aiital vill skiljande sig frän öfriga ^.stor^^-arter med liknande skulptur. Astarte resec-ta 

 Dlimortier (Etudes paléont. III, p. 122, pl. XIX, fig. 7) liknar visserligen, för så vidt 

 man kan döma af det afbildade fragmentet, rätt mycket vår art; vecken synas dock vara 

 skarpare och glesare samt sakna den finare strieringen. 



Förekommer mycket sällsynt vid Kurremölla. Endast 4 ;i 5 exemplar ha oberverats. 



Astarte Erdmanni n. sp. 



TaH. III, tig. 25. 



Temligen stor, triangulärt rundad, obetydligt mera bred än hög. Umbo är sub- 

 median, dock belägen närmare främre tredjedelen. Två densamma omslutande linier 

 skulle sinsemellan bilda föga mer än en rät vinkel. Främre-öfre kanten är något konkav; 

 bakre-öfre nästan rak eller rättare lindrigt konvex. Båda öfvergå med stark, jemn rund- 

 ning i den svagt böjda undre kanten; största bredden kommer ungefär vid början af 

 understa fjerdedelen af musslans höjd. Bakre ändan är något utdragen. Umbo är stai-k, 

 böjd inåt och framåt öfver den lilla fördjupade, tydligt begränsade lunulan; area är knap- 

 past synlig. Skalet, temligen platt, prydes af 5 stycken nedåt glesare, starka, rundade, 

 koncentriska veck; öfver hela skalets yta finnas dessutom fina, tättstående, koncentriska 

 strimmor. Afbildade exemplai'et, det enda funna, mäter 10,r. mm. i längd (eller bredd), 

 9 mm. i höjd öfver luiibo samt 2X3 mm. i tjocklek. 



Genom urabos läge och krökning samt skalets mera rundade konturer lätt skild 

 från föregående. 



Funnen i Liasmoränen vid Rödmölla i block af inedelkornig, rostbrun sandsten. 



Astarte scanensis n. sp. 



Tärt. II, fig. 4, 5. 



Ovalt rundad, mei-a bred än hög, starkt hvälfd, med spetsiga, något framåtböjda, 

 submediana umbones. ( )fre kantens främre och bakre delar bilda sinsemellan en trubbig 

 vinkel. Lunula hjertlik, area lång, smal. Skalet glatt, glänsande, försedt med fina, 

 koncentriska strimmor. Antydningar till 3'tterst svaga, koncentriska ribbor eller veck 

 saknas ej alldeles, i synnerhet nära ventralranden. Iiu'e ventralranden är antingen fint 

 krenelerad eller också glatt, med skarp yttre och inre kant. Följande mått hafva antecknats: 

 Lrino-d. Höjd. Tjocklek. Proportion. 



I 4,-,'r. mm. 3,75 mm. 2 X 1,I2 mm. (100:88:53). 



II 4,(Mi » 3,75 » 2,?5 » (100 : 94 : 56). 



6 å 7 exemplar äro funna vid Kurremölla. 



K. Sv. Vet. Akad. HaDdl. Ed 22, Nio 6. ' 



