52 J. c. MOBERG, OM LIAS I SYDÖSTRA SKÅNE. 



mölla; ett stort exemplar (kärna) föreligger tVan Liasinoränen vid Rödmölla, bevaradt 

 i iiiedelkornig, rostbrun sandsten. 



Tancredia elegans n. sp. 



TaH. II, % 12, lo. 



Ett (fullständigt) exemplar är 20,:) mm. långt, 12 mm. högt och 2 X 3 mm. tjockt, 

 således L : H : T — lOU : 58 : 2'J. Ett fragment visar en höjd af 12,ri mm. Uudoones 

 postmediana; bakre kanten ej koid^av, nästan perpendiculär. Bakre fältet, upptill bredt, 

 triangulärt, förscdt med starka, radierande ribb(jr, hvilka öfvertväras af starka tillväxt- 

 striunnor. Framom den väl markerade kölen äro dessa senare särdeles svagt framträdande; 

 endast o k 4 stycken äro något starkare och synliga för blotta ögat. Dessutom har jag 

 tyckt mig, genom lup})en och i viss belysning, kunna å ett exemplar iakttaga ytterst 

 fina, mot tillväxtstrimmorna vinkelräta strier. Jag kan dock ej med bestämdhet påstå, 

 att dessa verkligen tillhört orneringen. 



Arten skiljer sig genom undjos läge samt bakre ändans form frän föregående, 

 hvilken den liknar, med afseende på bakre fältets ornering. 



Två exemplar äro funna vid Kuri"eniölla, ett vid »Tosterups vestra gräns». — En 

 vid Korsodde (Borrdiolm) funnen Tancredia tycktes till formen öfverensstämma med denna art. 



Tancredia Jolinstrupi LuiNnGREN sp. 



TaH. II, tig. 14—16. 



1879 Tellina? Jolinstrupi, Lunuoren, Jura pii Boniliohii, s. 25, lig. 19 — 22. 



Då denna lilla karakteristiska art af Lundgren beskrefs från Bornholm, voro endast 

 stenkärnor funna. Alldenstund låsets närmare beskaffenhet ej å dessa kunde iakttagas, 

 måste för slägtbestämningen äfven fossilets allmäima habitus anlitas, och medges måste, 

 att denna snarare påminner om en Tellina än om en Tancredia. Sedan jag lyckats komma 

 öfver ett rikligt, väl bevaradt material, kunde låsbyggnaden iakttagas. Det visade sig då, 

 att i hvartdera skalet fins en triangulär cardinaltand ; venstra skalets är betydligt kraf- 

 tigare än högerskalets och tyckes fortsätta framåt, ungefär lika långt som den ofvan 

 liggande sidotanden. Sådana finnas såväl i bakre som främre sidan; de bakre äro längre, 

 men svagare än de främre. Ligamentet är yttre. Vid främre sidotandens ända börjar en 

 vertikal ganska långt nedåt gående valk eller förtjockning å skalet. Denna blir å kärnornas 

 främre ända synlig såsom en temligen stark urnupning. På grund af denna låsets be- 

 skaffenhet kan musslan ej föras till slägtet Tellina, utan synes den mig snarast vara en 

 Tancredia, eller åtminstone sta detta närmast bland förut kända slägten. Arten är lång- 

 sträckt, plattad, dock i förhållande till sin ringa höjd ganska starkt hvälfd mellan umbo 

 och nedre kanten. Denna senares bakre del är föga böjd och endast obetydligt konver- 

 gerande mot öfre kanten. Framtill är musslan utdraget spetsig, baktill snedt afstympad, 

 något gapande. Umbones äro något antemediana, inåtböjde, obetydligt öfverskjutande 

 låsranden, knappast framåtböjda. Från dem utgår till bakre-undre kanten en ganska 



