KONGL. SV. VET. AKADEMIENS IIANDLlNGAli. BAND 22. N:0 6. 63 



tydlig spirallinie, bildad genom att vindningen der böjer sig uppåt i en skarp vinkel och 

 liksom smyger sig intill den närmast föregående. A detta exemplar, ett bland de största 

 jag funnit, är bredden 7 mm., under det att höjden blott är 6,5 mm.; apicialvinkeln är 

 omkring 90°, nafvel saknas, å den svagt callösa innerläppens rand iakttages en liten, 

 rundad knöl. — Fig. 41 och 40, tafi. II, visa genomskärning af exemplar med minsta och 

 största observerade apicialvinklar; den förra är omkring 60° och något konkav, den senare 

 deremot konvex och cirka 90°. Skalet är alltid tjockt och glänsande; å kärnor synes 

 alltid en djup nafvel. 



Turbo solarium anföres från lagen med ^4. angulatus, A. Bucklandi och Bel. acutus. 



Arten, som äfven förekommer på Bornholm, är, såsom i-edan nämts, en af de all- 

 männaste vid Kurremölla. Den är äfven anträffad vid »Tosterups vestra gräns». 



TroctLus Isevis v. Schlotheim sp. 



TaH. II, fi<r. 4-2. 



1820 Trochilites Icevis, v. Schlotheim, Petrefactenkunde, s. 159. 

 1837 Trochus glaber, KocH och Bunker, Beiträge, s. 24, t. 1, fig. 12. 

 1841—1844 » « , GoLDFUSs, Petr. Gerin. III, s. 54 (ö2), t. 179, fig. 12. 



non Troclnis glaber D'Orbigny. 

 1850 " epulus, D'Orbigny, Pal. Pranp., T. II, p. 253, pl. 306, fig. 1—4. 

 1871 » Icevis, Brauns, Untere Jura, s. 264. 



non Trochus lavis Nilsson. 



Högervriden, med hög spira; apicialvinkeln cirka 45°. Vindningarne, ungefär 7 till 

 antalet, föga tilltagande i höjd, hafva plana eller endast svagt konvexa sidor, hvadan 

 sömmen endast synes som en svag, men tydlig, fåra. Hvarje vindnings sida ligger i 

 samma plan, som den föregåendes. Undre ytan, som med sidan bildar en skarp kant, är 

 nästan plan utom vid sjelfva mynningen, hvarest den blir något hvälfd; på grund deraf 

 blir också kanten här mera slö. Nafvel saknas eller är trådfin. Hela ytan förefaller 

 glatt. Vid närmare påseende visar den sig dock försedd med talrika tillväxtstrimmor, 

 hvilka å vindningarnes sidor förlöpa temligen rätlinigt, något bakåtrigtade ; å undre sidan 

 gå de i en lindrig, framåt konkav, båge mot centrum. Vid skalets nötning blifva de 

 stundom något oregelbundna och framträda starkare. Inre läppen tyckes mig visserligen 

 mera parallel med spirans axel, än som Goldfuss' och D'Okbigny's ofvan citerade figurer 

 utvisa, men detta kan möjligen bero på kantens Itedering. 



Såsom ofvanstående synonomiförteckning utvisar, beskrefs arten redan 1820 af v. 

 Schlotheim. 1827 beskref och af bildade Nilsson (Petr. Suec, p. 12, pl. III, fig. 2) 

 under samma namn en helt annan art, härrörande från Sveriges kritsystem. Då sålunda 

 namnet först tillagts här beskrifna Liasfossilet, måste för Nilssons art ett annat namn 

 väljas *). 



Trochus Deshayesi Terquem (Etage inf. liasique, p. 262, pl. 4 (15), fig. 13) är lik 

 arten i fi^åga, fastän venstervriden. Hvarje föregående vindning öfverskjuter dock den 

 följandes öfre kant; dessutom uppgifves arten vara naflad. — Trochus optio Dumoktier 



') Jag skulle derföre vilja föreslå att Nilssons artnamn, {Trochus) laevis, utbyttes mot det liknande (Trochus) 

 Imviusculus. 



