64 J. c. MOBERG, OM LTAS I SYDÖSTRA SKÅNE. 



(Etudes paléont. II, p. 186, pl. 45, lig. 11) är nägot lik vår art, har dock tillväxtlinierna 

 framåtrigtade samt något mera konvexa vindningar och är djupt naflad. — TrocJms cal- 

 carius Dumortier (ibidem, fig. 16) är naflad samt har svagt konkava sidor; sista vind- 

 ningen är undertill mera rundad och ornerad med spirallinier. 



TrocJms Icevis Schloth. anföres frän lagen med Am. Jamesoni, Am. centminis och 

 Am. Davoei. 



Hos oss äro funna 2 exemplar, hvaraf ett vid Kun-emölla och ett vid »Fylans tegel- 

 bruk». 



Straparollus? clathratus n. sp. 



Tnil. II, lig. 43. 



Genusbestämningen något osäker, alldenstund skalet fattas å hela ofvansidan. Snäckan 

 är nästan skifformig, med låg spira, och synes ha bestått af 4 vindningar, af hvilka de 

 inre äro ofvan rundade, de yttre mera plattade. Undre sidan, som ingenstädes företer 

 några skarpa kanter, utan är uppblåst rundad, går först temligen lodrätt nedåt, 

 böjer derpå ganska tvärt om och sluttar långsamt mot nafveln, som är stor och 

 vid, så att de inre vindningarne synas. Öft'e sidan af vindningarne sj^nes ha varit 

 kortare än såväl basens lodräta del som nafvelytan. A ett par exemplar finnes vid 

 nafveln en del af skalet bevaradt, om än något förtryckt och förskjutet, så att sjelfva 

 nafveln derigenom till en del kommit att döljas. Detta skal visar så pass egendomlig 

 skulptur, att jag ej tvekar att derpå grunda en artbestämning. Det är försedt med 

 ytterst tättstående spirallinier af vexlande groflek. Dessa korsas af, likaledes till finhet 

 vexlande, tvärstrimmor, i viss mån bildande små bågar mellan de gröfre, spirala strim- 

 morna. Dessutom bildas kring nafveln små tvärveck, böjde i en svagt bakåt konvex 

 båge, ett förhållande, hvarigenom man nästan ledes att tänka på Solarium såsom rätta 

 slägtnamnet; dock synas rynkorna väl knappast ha varit så pass regelbundna, att man vid 

 dessas förekomst bör fästa större vigt. Kärnan är ej olik sådana af den i samma lager 

 förekommande Pl. expansa Sow. På dessa senare finnes dock ofta, men ej alltid, såsom 

 märke efter bandet en fåra längs kanten, under det att kärnan af arten i fråga har slät, 

 rundad kant. Det är dock omöjligt att bestämma arten blott på kärnor. Ett ej obetydligt 

 antal sådana föreligga också, om hvilka man ej kan afgöra, huruvida de höra till 

 denna art (eller möjligen till den i samma lager talrikt förekommande Pl. expansa Sow.). 



Endast två exemplar, med bevaradt skal och sålunda med säkerhet bestämbara, 

 äro funne; båda vid KurremöUa. 



TurlDonilla gråta n. sp. 



Tafl. II, fig. 44. 



Liten, spetsig, endast bestående af 3 vindningar. Embiyonalvindningen är venster- 

 vriden. De derpå följande ha plattadt konvexa sidor. Undre delen och kanten äro 

 rundade. Mynningen är rundad, nästan hel, inre läppen är genom en fåra väl skild från 

 öfriga skalet. Sömmen är tydlig. Snäckan förefaller alldeles slät; under luppen visar 



