76 



J. c. MOBEKG, OM LIAS I SYDÖSTRA SKÅNE, 



Öfversigt och slutsatser. 



En granskning af föregåendu tabeller leiunar följande resultat. 



Bland de frän det ifrågavarande området insandade fossilen hafva med full visshet 

 kunnat särskiljas 64 olika arter. Möjligen ökas detta antal med 4, som dock ej med 

 säkerhet kunnat uppföras som egna arter. 



Af hela antalet ha 52 kunnat till arten bestämmas. 



Af dessa sålunda frdlt bestämda arter utgör 1 en ny varietet af ett förut kändt 

 species och anföras 25 här för första gång ^). Inalles skulle således återstå 26 stycken 

 fullt bestämda, förut kända, arter, hvilka följaktligen borde kunna tjena till ledning vid 

 ett försök att bestämma bildningarnes ålder. 



Så är dock ej förhållandet. Antalet nnnskas äntax något derigenom att 4 bland de 

 ofvannämda 26 arterna förut äro kända endast från Bornholm, hvars Liasbildningar ännu 

 ej äro till sin geologiska ålder fullt bestämda. För en jemförelse med bildningar af känd 

 ålder lämpa sig sålunda endast 22, således ungefär tredjedelen af hela antalet. 



Af de inom sydöstra Skåne befintliga lokalerna är Kurremölla den först anträffade, 

 bäst tillgjingliga och i fråga om fossilens bevaringstillstånd mest gynnade. Det är således 

 lätt förklarligt, att här anträffats ett betydligt större antal arter, än å någon af de öfriga 

 lokalerna. Från Kurremölla föreligga också 59 af de 64 arter, som här beskrifvits. Alla 

 fossil, som anträffats vid de öfriga fyndorterna, föreligga, med undantag allenast af Pecten 

 (xquivalvis, äfven från Kurremölla ^). En afvikelse härifrån gör dock Rödmölla, i det att 

 af dess fyra arter, Som alla nu för första gången beskrifvits, 3 stycken äro anträffade 

 endast der. Måhända är dock skilnaden endast skenbai-. För att härom fälla ett säkert om- 

 döme, skulle dock erfordras tillgång på större material från Rödmölla, helst insamladt i fast 

 klyft. A andra sidan anträffas just flere af de för Kurremölla mest karakteristiska fos- 

 silen, såsom Leda bornholmiensis, Tancredia Johnstrupi och Pleuromya Forchhammeri, äfven 

 å de öfriga lokalerna inom det här beskrifna området. Jag anser mig derföre berättigad 

 att betrakta de respektive bildningarne såsom likåldriga, hvadan jag i det följande kommer 

 att behandla den bäst kända lokalen, d. v. s. Kurremölla, såsom hela områdets gemen- 

 samma representant. 



') Visserligen är ännu en art, nämligen Serpida Terquemi, betecknad som 7i. sp. ; arten är dock förut känd, 



fast det varit nödvändigt belägga den med ett nytt namn. 

 -) Jfr »Maskspär?» sid. 28. 



