KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND. 22. N:0 6. 81 



hvilket tydligen åter måste bero på mycket vexlande förhållanden inom olikii länders eller 

 områdens Liasbildningar. Såsom ett kai^akteristiskt exempel härpå må följande anföras. 

 DuMORTiER anmärker (Etudes paléont. III, p. 10) i fråga om lagindelningen inom Mellersta 

 Lias, att den indelning, som leranats af Oppel och hvilken i hufvudsak är just den, som 

 af mig här begagnats, ej kan användas för motsvarande bildningar i Rhöne-bassinen. 

 Såsom skäl härför angifves bland annat att Am. Jamei^oni der ej förekommer i understa 

 delen af Mellersta Lias, Am. margaritatus åter öfverallt inom nämda afdelning. 



Under dylika förhållanden faller det sig för mig helt naturligt, att vid ett fortsätt 

 särskiljande af olika geologiska horisonter inom Skånes kolförande bildningar följa det 

 förfaringssätt, som af Lundgren användts för nordvestra Skåne, nämligen att fördela 

 lagren i så kallade bankar, motsvarande bestämda geologiska nivåer. — Sydöstra Skånes 

 Lias kan efter den, deri så allmänt förekommande och derjemte särdeles karakteristiska, 

 Cardium midticostatum lämpligast kallas nCardiumbanken». 



Såsom öfversta ledet i den lagerserie, som bildas af nordvestra och mellersta Skånes 

 kolförande bildningar, anför Lundgren »Ammonitbanken vid Dompäng och Döshnlt», hvil- 

 ken motsvarar mellersta Europas Arieten-Lias eller lag med Am. Bucklamli. Enär 

 »Gardiumbanken», på samma g^TLg den bär lynne af Mellersta Lias, äfven visar stor 

 frändskap just med denna Arieten-Lias, anser jag att man, utan att behöfva frukta ett 

 misstag, kan betrakta den som närmast öfre geologiska horisont i förhållande till »Am- 

 monitbanken». 



Emellertid förekomma ju inom sydöstra Skånes (såväl som Bornholms) kolförande 

 bildningar ej allenast lager förande djurfossil, utan äfven sådana med växtfossil. Angående 

 de på Bornholm anträffade växtförande lagrens ställning har jag mig intet bekant och 

 måste tillstå, att jag äfven i fråga om de i sydöstra Skåne anträffade känner föga mer än 

 deras stratigrafiska ställning. Fyndorterna äro vid Kurremölla och Rödaisberg, å förra 

 stället ligga de växtförande lagren under, å senare, som det tyckes, öfver »Gardium- 

 banken». 



Efter införande af såväl dessa växtförande lager som »Gardiumbanken» på det 

 schema, som af Lundgren (Molluskfaunan, s. 20) lemnats öfver nordvestra och mellersta 

 Skånes kolförande bildningar och hvilket jag tager mig friheten här i något förkortad 

 form aftrycka, skulle en indelning af Skånes Rhät-Lias system i sin helhet sålunda få 

 följande utseende. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Bd 22. N:o C. 



11 



