KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 7 



stranden i mossa eller gräs, till följe hvaraf larven strax efter kläckningen kan begifva sig 

 i vattnet. 



Larven, som kläckas några dagar efter äggläggningen, är till formen långsträckt och 

 kroppen består af 13 segmenter. Hufvudet är rundt, äggformigt eller qvadrangulärt och 

 kan ledas mot prothorax nedåt eller horizontelt. Ocellerna 2 och små. Antennerna 

 mycket korta, nästan inga. Labium qvadrangulär eller halfcirkelformig, mer eller mindre 

 inskuren. Mandiblerna kraftiga, hornartade, tresidiga och mer eller mindre tandade. 

 Maxillerna rudimentära, bildande två ledade lober, som antyda maxillarpalperna. Labium 

 liten, mjuk, tresidig, fi-amtill tredelad, hvaraf den mellersta leden är larvens yttre spinn- 

 organ och de båda öfriga motsvara labialpalperna. Af de tre thoraxsegmenterna äro stundom 

 alla 3 hornartade, men stundom blott det första eller derjemte äfven det andra. Fötterna 

 äro temligen långa och sexledade, varierande till längden sins emellan hos olika familjer. 

 Stundom är det bakersta paret till och med ganska långt. Tarserna sluta merendels med 

 en enkel klo. Flera eller färre af abdominalsegmenterna, som alla äro mjuka, hafva gäl- 

 trådar eller gälknippen (respirationst]*åda.r), hvilka äro till antalet 2 — 5 och antingen äro 

 åtliggande eller frånstående samt sitta dels på ryggen och buken dels på sidorna. Sista 

 segmentet har två vårtor, hvarpå sitta hornartade hakar eller hårlika spröt. Dessa anal- 

 bihang äro stundom långa. Första abdominalsegmentet är oftast tjockare än de öfriga och 

 försedt med några köttiga tuberkler. Kroppen är naken och glatt, endast försedd här och 

 der med styfva, glesa hår. 



Hvad den inre byggnaden beträffar må i korthet följande anföras. Tarmkanalen 

 börjar i hufvudet med en smal oesophagus, som fortsattes in i metathorax, der den utvidgas 

 till en muskulös mage, i hvars bakre del gallgångarne utmynna. I sjunde abdominal- 

 segmentet sammandrages tarmkanalen till en kort tunntarm, hvarpå följer en i början vid, 

 men småningom trängre groftarm, hvari också fina gallgångar utmynna. Tarmkanalen 

 omgifves af en temligen stark fettväfnad och har på hvardera sidan om sig de silket 

 afsöndrande kärlen, hvilka, genomlöpande hela kroppen, fortsättas in i hufvudet, der de i 

 underläppen utmynna gemensamt i spinnorganet. Nervsystemet utgöres af 13, i två nerv- 

 stammar fördelade nervknutar, som utsända till kroppsdelarne sina grenar. Tracheerna 

 utmynna genom grenar i de yttre gälknippena, der sådana finnas, men der dessa saknas, 

 såsom hos några arter är förhållandet, förmedlas respirationen tydligtvis genom den tunna 

 öfverhuden. — Mot tiden då larven skall förvandlas till puppa, undergår tarmkanalen 

 betydliga förändringar. Magen förkoi'tas och sammansnöres framåt till en i början blås- 

 formigt utvidgad och derefter småningom afsmalnande oesophagus, som fortsätter in i 

 hufvudet, der den utmynnar. Baktill afkortas och sammansnöres magen småningom till 

 en främre, större och en bakre, mindre del, i hvilken sednare gallgångarne utmynna. 

 Tunntarmen förlänges, blir smalare och slingrande samt utmynnar i den numera längre 

 groftarmen. De silkeafsöndrande kärlen försvinna helt och hållet, men könsorganerna börja 

 allt mer och mer att framträda och utvecklas under puptillståndet, så att man redan under 

 detta kan åtskilja könen. I sjunde abdominalsegmentet visa sig två, aflångt runda krop- 

 par, som hos hanen småningom utvecklas, till testiklar och hos honan till äggstockar hvarjemte 

 ur en blåsformig kropp under groftarmen utveckla sig hos hanen sädesgångarne och hos 

 honan äggledarne. 



