KONGL. SV. VET. AKADEMIKNS HANDUNGAR. BAND. 24. N:0 lO. '9 



fara draga sig larverna genast in i husen, deri de också tillbringa vintren i dvala och först 

 följande året förpupas. 



Sedan de nvkläckta larverna, som då likna små, svarta linier, förtärt det gelée, hvar- 

 raed äggen voro omgifna och hvartill 2 — 3 dagar merendels åtgå, börja de att förfärdiga 

 sina hus. Hvad de i fria hus lefvande larverna beträffar, så tillgår byggandet på följande 

 sätt: larven utväljer ett par småstenar eller vextbitar, allt efter som larven brukar; af 

 dessa bildar han ett hvalf genom att förena dem medelst silketrådar; under detta hvalf 

 tager han plats, griper med fötterna, ånyo ett stycke byggnadsämne inpassar detta mellan 

 de förra och föi'enar det med dem genom silketrådar. Under det han vrider sig omkring, 

 fastsätter han på så sätt det ena stycket efter det andra, noga tillseende, att hvarje stycke 

 väl inpassas med de öfriga, och att det hela 1)lir slätt och glatt inuti, huru skroflig ytan 

 än må blifva. Han fortfar så tills det hela blir färdigt. Ar det vextdelar, som begagnas 

 till byggnaden, och stycket skulle vara för stort, så afbites så mycket deraf, att den 

 erforderliga storleken erhålles. Början af husets byggande sker frän bakre ändan deraf 

 och fortsattes framåt. Skulle huset blifva för långt, så afskär larven ett stycke deraf. Då 

 larven efter hvarje hudömsning l^lifvit större och huset således snart blir för trångt, ökar 

 han längden deraf framåt i mon af behof och afskär den bakre delen, som blifvit för trång. 

 För byggandet af ett sådant hus åtgå vanligen 6 — 7 timmar och larven lemnar det åldrig- 

 frivilligt. Huset ehuru smalare åt bakre ändan är dock så rymligt, att larven ka.n beqvämt 

 vända sig deri och söker man att med våld draga honom derur, så låter han heldre slita 

 sig i stycken, än att hel utdragas. 



De larver åter, som lefva i fastsittande hus, förhålla sig deremot något annorlimda. 

 Dessa hus äro att anse såsom mera tillfälliga boningar, emedan larven synes ej vara så 

 strängt bunden dervid som förut omtalade larver äro vid sina. Åtminstone öfvergifver 

 han dem emellanåt, ehuru han tager sin tillflykt dit \'id förefallande behof. Huset är alltid 

 fästadt med ena, sida,n vid ett större och tungt föremål, som ej så lätt rubbas af det rin- 

 nande vattnet och det händer stundom att samma larv kan ega flera sådana hus, ja till 

 och med ett helt galleri, ehuru alla dä äro i närheten till hvarandra. — När larven skall 

 bygga sitt hus, hvilket sker likaledes sti-ax efter kläckningen ur ägget, väljer han ofta ett 

 sådant ställe, der 2 — 3 stenar ligga, nära hvarandra och bilda mot hvarandra en vinkel, 

 hvilken han bekläder med silke. Derefter dittran sporterar han byg-gnadsämnena, hvilka 

 sammanhäftas med silke, så att de bilda tak och väggar och sålunda ett slutet helt med 

 blott en oregelbunden öppning, genom hvilken han efter behag kan in- eller utgå. Stundom 

 anlägger han blott ett hvalf ofvanpå större stenar eller på sidan af sådana och stundom 

 utgöres huset endast af glesa silkesmasker, genom hvilka la.rven fritt kan passera. Stundom 

 bo flera larver under sådant af silke bestående gemensamt tak, då de likväl der hafva 

 hvardera sina serskilda kamrar. Dessa, larver bygga likväl, då de skola förpupas, ett solidare 

 hus, merendels med inväfda småstenar. 



När larverna skola förpupas, fastsätta äfven de fritt lefvande sina hus vid någon sten 

 eller vattenvext och tillsluta öppningarne med ett nät af silketrådar, deri småstenar eller 

 växtbitar blifvit inväfda,, leranande endast ett och annat litet hål, hvarigenom vattnet kan 

 fritt passera, på det att pupans respiration, hvilken liksom larvens sker medelst gälar, må 



K. St. Vet. Akad. Handl. Band. 24. N:o 10. 2 



