10 H. n. J. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUHOPTERA. II. 



obehindradt ega rum. Larver, hvars hus äro glest byggda, förse pupan med en serskild 

 puphylsa af silke inuti huset. Vanligen, åtgå tre dagar eller några tlere för larvens för- 

 vandling till pupa. 



Pupan är cylindrisk eller något nedtryckt och liknar en coleopterpupa deruti, att 

 det blifva.nde djurets alla kroppsdelar äro tydliga och sä att säga fria och blott täckta af 

 en tunn membran, men såsom nämndes, andas den med gälar, som sitta på rygg och buk 

 eller på sidorna och omkring hvilka det i puphuset inströmmande vattnet städse förnyas 

 dels genom abdomens ryckningar, dels genom täta fimbrier, som sitta på abdomens sidor 

 och alltid äro i rörelse. Puptiden varar 1.5 — 20 dagar. Efter denna tid genombryter 

 pupan sitt omhölje och ined tillhjelp af mellersta fotparet, som är Isefransadt med svarta 

 och styfva hår, rörer hon sig ganska lifligt omkring i vattnet, simmande på ryggen såsom 

 arterna af hemipterslägtet Notunecta. Hon uppsöker dock snart ett ställe ofvan vatten, 

 såsom en sten, en vextsjelk eller annat dylikt, der hon fastsätter sig och den fullbildade 

 insekten framkommer. 



När denne utkryper ur pupan, hvilket tillgår på det hos insekter vanliga sättet, är 

 den mjuk och nästan färglös. Några, timmar åtgå innan kroppen vunnit den nödiga fast- 

 heten och vingarne blifvit fullt utvecklade. Så snart detta skett, börjar insekten sin flygt, 

 hvarföre också kläckningen sker vanligen så tidigt, att insekten kan vara, färdig att flyga 

 den tid på dygnet, som är för arten den vanliga. Flygten är ganska snabb, men mer- 

 endels föga ihållande. Oftast kastar sig djuret temligen snart ned bland gräs eller buskar. 

 Dock är det isynnerhet under lugna aftnar ocli nätter, som man får se dessa djur vara i 

 lifligare rörelse. Då svärma åtskilliga arter i stora skaror och anställa liksom åtskilliga 

 myggor ett slags dans i luften men öfver vattenytan af sjöar, floder och dammar, eller 

 bland buskar, träd och gräs, dock i närheten af vatten. Under dagen deremot dölja de 

 sig helst på undre sidan af vexters blad, i murspringor eller på ti-ädstammar, men somliga 

 högt uppe bland trädkronorna, likväl oftast i närheten af vatten, ehuru man stundom kan 

 finna arter ganska långt ifrån sådant. Från hviloplatsen uppskrämmas likväl äfven under 

 dagen somliga arter ganska lätt, hvaremot sådant icke sker så lätt med andra, som äro 

 mera nattliga och således under dagen trögare. Somliga artei- dölja sig under dagen djupt 

 nere bland gräsets rötter på stränderna till vattensamlingar, der deras larver lefvat, och 

 måste der uppsökas, så vida man ej kan träfla dem vid den tid af dygnet, då de flyga. — 

 Djurens förkärlek för aftonen och natten har tillskyndat dem den svenska benämningen 

 Nattsländor. 



Få dagar efter det den fullbildade insekten framkommit, försiggår parningen och 

 äggläggningen, hvarpå också merendels snart döden följer, alldenstund djuren af brist på 

 egentlig tunga icke kunna hemta någon synnerlig näring. Dock infinna sig åtminstone 

 åtskilliga af de större arterna icke sällan pä blommor, der de nedföra hufvudet i honungs- 

 görnmena och utan tvifvel uppsuga, någon näring. Af\'en infinna de sig ej sällan på de 

 lockbeten af sötsaker, som af lepidopterologei'na utsättas för fångst af nattfjärilar. Detta, 

 visar, att brist på tj'dlig tunga icke utgör ett absolut hinder för dessa djur att hä,mta föda, 

 och troligen sker upphämtningen deraf, derigenom att matstrupen något förlänges. — 

 Stundom får man se åtskilliga af dessa djur springa med stor färdighet på vattenytan, 

 derunder vingarne ofta gifvas en vibrerande rörelse. Afven liar man sett en och annan 



