KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAB. BAND. 24. N:0 10. 17 



b) Bakre grenen af bakvingarnes dorsalnerv ej genom tvernerv förenad med post- 

 dorsalnerven, hvadan intet slutet basfält der bildas. Fötterna brungula, med svartbruna lår. 

 2. H. atrata (Gmel.). Framvingarne hvitgulaktiga, med större och mindre svart- 

 bruna, der och hvar sammanflytande fläckar och oregelbundna streck; bakvingarne gul- 

 hvita, med 2 — 3 svartbruna fläckar i framkanten, samt bruna skuggningar omki-ing ner- 

 vernas utlopp i utkanten. L. e. vsp. 45 — 60 mill. 



Phryg. atrata Gmel. S. N. 2634. Phryg. phalcenoides Zett. Ins. Lapp. 1061 (p. p.). Phryg. 

 pantherina Bhm. Öfvers. af K. V. A:s Förh. 1846, 218. Holostomis altaica Kol. Gen. & Sp. I, 83. 

 Holostomis atrata Haq. Stett. Ent. Zeit. XIX. 114. Wallengr. Ent. Tidskr. 1880. 67. Neuronia 

 atrata M'Lachl. Revis. & Syn. 20. t. 2. Haq. Beitr. z. Kennt. d. Phryg. p. 15. 



Förekommer sparsamt vid floder och sti"ömmar i Lappmarkerna, Dalarne, Gestrikland 

 och Helsingland under Juni månad. Förf. har ock sett den från Norge, men utan när- 

 mare lokaluppgift. 



Beshr. Antenner, kropp och lår samt tibiernas bas svarta; tibierna för öfrigt jemte farserna och buk- 

 segraenternas kanter brungula; palperna bruna, mot basen brungula. Vingarna hvitgulaktiga; de bakre blekare 

 än de främre. Dessa sistnämnde med större och mindre svartbruna fläckar och oregelbundna streck, hvilka äro 

 greniga och mera sammanflytande än hos föregående art samt bilda der och hvar mera ett slag nätverk än hos 

 förra; de draga sig också mera inåt disken och lemna vingkanterne friare, ehuru de mot framkanten äro större 

 och tverstående; i utkanten saknas helt och hållet bestämda fläckar och endast nervutloppet är mer eller mindre 

 tydligt brunskuggadt. Bakvingarne sakna helt och hållet sammanhängande mörkt band i utkanten, emedan endast 

 nervernas utlopp är der brunskuggadt och sjelfva membranen der mera brunaktig; i midten af framkanten finnes 

 en stor, aflång, tverstående, svartbrun fläck och emellan denne och vingspetsen en mindre af samma färg samt 

 stundom äfven en liten fläck emellan vingbasen och midtelfläcken. Nedre analbihangen hos c/' brungula; deras 

 öfre del fingerformig och nedåtkrökt; sista buksegmentets kant på båda sidor om midten rundadt inskuren. 



2. Slägtet: OLIGOSTOMIS (Kol.). 



Framvingarnes ulnargren enkel hos båda könen. Ur den fria spetsen af bakvin- 

 garnes subradialfält utgå blott följande 2 nervgrenar: carpal- och metacai-palgrenarne, 

 hvaremot sesamoidgrenen utgår från diskfältets främre hörn. Samma vingars dorsalnerv 

 är delad i 2 grenar innanför eller invid den tvernerv, som sammanbinder den med sub- 

 dorsalnerven, och radialgrenen är stundom S-foi'migt krökt, men stundom föga böjd, nästan 

 rät; subradialfältet skjuter långt utöfver diskfältet; glenoidal- och styloidgrenarne komma 

 hos båda könen ur diskfältet skilda från, men dock temligen nära intill hvarandra; den 

 förra hos o^ enkel, men hos 9 är den oberoende nerven en gren af glenoidalgrenen. Vin- 

 garne nästan alldeles nakna; hårigheten mycket kort och gles; framvingarne korta och 

 breda, med nästan afrundad spets; deras membran i vingfälten fint granulerad. Fötterna 

 med temligen starka och tätstående tornar på tibier och tarser. 



Hithörande arter äro mycket mindre än föregående slägtes och uppehålla sig mera 

 vid dammar och insjöar än vid åar och floder. De till vår fauna hörande serskiljas på 

 följande sätt: 



1) Bakvingarnes radialgi^en mot utloppet i vingens framkant föga krökt, nästan rät. Fram- 

 vingarnes glenoidal- och styloidgreiiar utanför diskfältet skilda frän hvarandra hos a^, 

 men förenade i gemensam stam hos $ (Otigostomis). 



a) Vingarne svarta; de främre med brungula fläckar i costal- och subcostalfälten Stålii. 



b) Vingarne orangegula; de främre med svartbrun, nätformig teckning Eeticulata. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 24. N:o 10. 3 



