KONGL. 8V. VET. AKADEMIENS IIANDLIN-GAK. BANIJ. 24. N:() 10. 25 



2. D. obsoleta (Hagen). Antennerna svarta, naed smala, lerftlrgade ringar; abdomen 



mörkt svartl^run, undertill med l)leka segmentkanter; framvingarne blekgrå, med tätstående- 



bruna fläckar ocli töcken samt i disken 2 hvita punkter; nedre analbihangen lios d^ långa, 



på midten smalare, starkt uppåtböjda, med utvidgad tver spets, nedanför hvilken en lång, 



fin, uedåtrigtad törne finnes; abdomens sista ryggsegment hos ? förlängdt, på sidorna bredt 



utskuret. L. e. vsp. 20 — 35 mill. 



Phr. obsoleta. Hagen. Stett. Eut. Zeit. 1858. 114. M'Lachl. Tr. Br. 16. t. 9. f. 3. Revis 

 & Syn. 26. t. 3. Phr. varia Zett. lus. Lapp. 1061 (p. p.). Dasystegia obsoleta Wallengr. Eiit. 

 Tidskr. 1880. 74. 



Under sommar och höst ej sällsynt öfver hela vår halfö åtminstone ända till Tromsö 

 inom Noi'ge och nordliga Lappmarkerna inom Sverige. I de sydliga provinserna träffas 

 den vanligen ej förr än i Augusti och derefter ända in i Oktober, men i de nordligare, 

 der den synes vara talrikare än i de sydliga, förekommer den redan i Juli. Den träffas 

 äfven på öarne i ()stersjön. 



Beskr. Könen lika till färgen. Arten kan lätt förvexlas med föregående, till livilken den förhåller sig 

 såsom föregående slägtes båda arter till livarandra. Den skiljes dock lätt från föregående genom följande 

 karakterer: 



D. obsoleta. D. variegata. 



Antennerna svartbruna, med smala, lerfärgade rin- Antennerna lergula med smala, svarta ringar. Abdo- 



gar. Abdomen svartbruu, blott segmeutkanterna stundom men lergul, ofvantill brunaktig. 

 lergula. 



Bakuingarne ljusgrå, mot spetsen brunaktiga. Bakvingarne rökigt grå, mot spetsen bruuaktiga. 



Öfre analbihangen hos ef saknas eller äro dolda; Öfre analbihangen hos ö^ korta, breda, bladlika, 



de nedre långa, på midten smala, vid basen breda, rundade; de nedre långa, nästan jemubreda, starkt 

 starkt uppåtböjda, mot spetsen utvidgade, tvera ocli i uppåtböjda, i spetsen hvarandra närstående och djupt 

 dennes nedre kant en fin nedåtvänd törne. klufiia. 



Abdomens sista r3'ggsegmeut hos $ förlängdt, jiå .Aidomejjs sista ryggsegment hos 9 förlängdt; hvarje 



sidorna bredt utskuret. dess yttre vinkel bildar en tand; i midten 2 tänder 



samt emellan dessa och den yttre vinkeln en mindre 

 tand på h vardera stället. 



6. Slngtet: T RI C H O S T E G I A (Kol.) Ha g. 



Framvingarnes ulnargren hos båda könen enkel. Ur den fria spetsen af bakvingarnes 

 subradialfält utgå 2 nerver: carpal- och metacarpalgrenarne, men sesamoidgrenen utgår 

 från diskfältets främre hörn. Samma, vingars dorsalnerv delar sig i 2 grenar långt utanför 

 den tvernerv, som sammanbinder den med subdorsalnerven; radialgrenen föga krökt; sub- 

 radialfältet skjuter ej utöfver, utan slutar innanför eller i jemnhöjd med diskfältets främre 

 hörn; glenoidal- och styloidgrenarne komma ur diskfältets bakre hörn förenade i längre 

 eller kortare stam; oberoende nerv saknas hos båda könen. Framvingarnes membran med 

 glesa, tilltryckta hår, utan tydlig granulation. Fötterna med starka och tätstående tornar 

 på tibier och tarser. Tvernerven, som tillsluter bakvingarnes ulnarfält, träffar ulnar- 

 grenen nästan på det ställe, der denne skiljer sig från subulnargrenen. 



Afven detta slägte liknar mycket de närmast föregående och har derföre af de fleste 

 förf. blifvit dermed förenadt. Endast Hagen har derifrån afsöndrat det och tilldelat det 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 24. N:o 10. 4 



