KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 27 



nerverna högst 5, af hvilka högst 3 utgå från 1 — 2 slutna basfält. Bakvingarnes radialfält 

 alltid slutet genom en med de öfriga nerverna lika grof tvernerv; subradialfältet likaledes 

 alltid slutet. Framtibierna med 2 sporrar, sällan med blott 1 ; de öfriga tibierua med 

 h vardera 4 sällan med 2 sporrar, så att formeln är 2, 4, 4 eller 1, 2, 2. 



Denna familj, som ända hittills varit förenad med närmast föregående, skiljes deri- 

 från genast genom frånvaron af tvernerv mellan costal- och subcostalnerverna nära den 

 sednares utlopp i den förra, hvarjemte honan saknar på bakvingarne oberoende nerv såsom 

 slägtet Trichostegia af föregående familj. Framvingarne äro också smalare och mera lång- 

 sträckta än hos föregående familj, hvarigenom arterna under h vilan få ett smaiare och 

 långsträcktare utseende. Bakvingarnes radialgren är derjemte mot utloppet föga krökt, 

 nästan alldeles rät. I öfrigt äro vingnervernas förlopp och förgreningar nästan såsom hos 

 föregående familj. Så är också kroppsformen i allmänhet lika dennas. 



Inom Amerika finnas många arter, tillhörande denna familj, men vår fauna eger ej 

 mer än tvenne, som representera endast ett slägte. Eui"opa eger ytterligare ett slägte, 

 som är temligen afvikande från de typiska arterna, men upptages likväl här, emedan det 

 möjligen kan träJÖFas hos oss, såsom varande träffadt inom Finland. 



A) Sporrarne 2, 4, 4. Framvingarnes gleiioidal- och styloidgrenar utgå frän vidt skilda 



punkter af diskfältet Agnjpnia. 



B) Sporrarne 1, 2, 2 hos q^. Framvingarnes glenoidal- och styloidgrenar utgå från samma 



ställe af diskfältet Agrypnetes. 



1. Slägtet: AGRYPNIA Curt. 



Sporrarne 2, 4. 4. Framvingarnes ulnargren hos båda könen enkel, endast hos en 

 art tvågrenig; deras glenoidal- och styloidgrenar utgå från vidt skilda punkter af disk- 

 fältet. Ur den fria spetsen af bakvingarnes subradialfält utgå blott 2 nervgrenar: carpal- 

 och metacarpalgrenen, men sesamoidgrenen utgår från diskfältets främre hörn. Samma 

 vingars dorsalnerv tvågrenig långt utanför den tvernerv, som förenar den med subdorsal- 

 nerven; subradialfältet skjuter ej utöfver, utan slutar i jemnhöjd med diskfältets fi-änire 

 hörn eller något derinuanföi'; glenoidalgrenen och styloidgrenen utgå från vidt skiljda punkter; 

 båda könen sakna oberoende nerv. Fra,mvingarnes membran med glesa, tilltryckta hår och 

 är utan tydlig granulation. Tibiernas tornar glesa, men tarsernas tätare; mellersta tarserna 

 normala. Antennerna af framvingarnes längd, smärta. 



Blott tvenne arter tillhöra vår fauna, hvilka fördelas på tvenne subgenera. 



1) Framvingarnes nlnargren hos ef enkel, hos $ tvågrenig {Nyctegersia Wallengu.). 



1. A. picta (Kol.). Antennerna svartbruna, med lergula ringar; fötterna lergula, 

 med svarta tornar; framvinoarne lera;ulaktio-t grå; nerverna, 2 fläckar i framkanten och ett 

 halfmånformigt, otydligt, i vingspetsen utlöpande l^and bruna; 2 små, hvita fläckar i disken; 

 bakvingarne lergulaktiga, med bruna nerver. L. e. vsp. 29 — 34 mill. 



Agnjpnia pictra KoL. Gen. & Sp. L. 79. Hag. Stett. Ent. Zeit. XIX. 113. M'Lachl. Rev. & Syn. 28. 

 t. 5. Walk. Catal. 12. Wallengr. Ent. Tidskr. 1880. 75. Hag. Beitr. z. Kennt. d. Phryg. p. 51. 



Arten är öfverallt hos oss sällsynt och hittills träffad inom Sverige uti Småland, 

 Vestmanland, Upland och Dalarne samt inom Norge i Odalen. Flygtiden infaller i Juni 

 och Juli månader. Enligt Hagen skall den äfven vara anmärkt i Lappland. 



