28 H. D. J. WÄLLENGREN, SKANDINAVIENS NEUHOPTERA. II. 



Beskr. Till färgen liknar arten närmast Vasystegia obsoleta, men vingformen är helt annan. Fram- 

 vingarne äro smalare och deras spets är tver. Könen äro lika till färgen. Antennerna svartbruna, med lergula 

 ringar. Hufvudet brunt, med blekgula här. Thorax rödbrun, framtill med långa lergula hår. Palper och fötter 

 lergula; de sednare med svarta tornar. Kroppen för öfrigt svartbrun. Framvingarne lergulaktigt grå; nerverna 

 svartbruna, med undantag af subcostal- och radialnerverna, hvilka äro föga mörkare än vingmembranen ; i fram- 

 kanten finnas vid pterostigmatikalregionen 2 små, mörkbruna fläckar; en svartbrun skuggning går från vingspetsen 

 snedt inåt vingen och en annan dylik kommer från närheten af analhörnet snedt inåt mot den förra, hvarigenom 

 således uppkommer ett halfmänformigt, böjdt band, som på midten är genombrutet; i disken finnas 2 hvita små- 

 fläckar på samma ställen som hos arterna af Dasystegia ; i sjelfva utkanten finnes kring nervernas utlopp en rad 

 små, bruna fläckar. Bakvingarne nästan vattenklara, lergulaktiga, med bruna nerver. Hanens sista dorsalsegment 

 slutar med en lång, rödgul hårpensel; nedre analbihangen ovanligt långa, starkt uppåtrigtade och föga böjda, 

 vid spetsen ledade och försedda med en nästan rakt utåtrigtad, kort, rundad klubba, som genom en smal stjelk 

 är i nästan rät vinkel fästad vid sjelfva analbihanget; denna klubba är utåt brun och inåt klädd med svart 

 härighet. Honans abdomen sedd ofvanifrån slutar i 3:ne små lober. 



Äggen grönaktiga. 



Larven, enligt Hagen, 17 mill. lång, 2^!^ mill. bred. Hufvudet äggformigt, hornartadt, lädergult, med 

 3:ne svart bruna längsband, hvaraf sidobanden framåt divergera och det mellersta är bakåt afbrutet; ett Ijusbrunt 

 i hvardera sidokanten. Prothorax hornartad, gulbrun, i ytterkanten mörkare. De öfriga segmenterna mjuka, 

 ofvan smutsigt brunaktiga, undertill ljusare; mesothorax och metathorax pä hvarje sida med en knapp, försedd 

 med svart hårpensel; första abdominalsegraentet med en stark, kägelformig hudsvulst på ryggsidan och det ättonde 

 segmentet har en mindre sådan. Respirationstrådarne långa och hvita. Fötterna gula; hären undertill fransade, 

 med långa hår deremellan. 



Huset är ett bakåt afsmalnande rör, som är belagdt med vextfragmenter. 



2) Framvingarnes ulnargren hos båda könen enkel {Agrypnid). 



2. A. pngetana (Curt.). Antenner och fötter lergula; framvingarne blekt halm- 

 gula, med mot utkanten brunaktiga nerver; bakvingarne blekare, med föga mörkare nerver; 

 deras spets gulaktig. L. e. vsp. 24 — 34 mill. 



Agrypnia pagetana CuRT. Brit. Ent. t. 540. Kol. Gen. & Sp. I. 78. Hag. Stett. Ent. Zeit. 

 XIX. 113. ''M'Lachl. Tr. Br. 21. Rev. & Syn. 29. t. 4. Walk. Cat. 11. Wallengr. Ent. Tidskr. 

 1880. 75. Oligolricha strigosa Ramb. Neur. 473. Neuronia pagetana Bramb. Neur. Austr. 44. 



Förekommer temligen allmänt under sommar och höst i södra och mellersta Sverige 

 ända in i Helsingland. Dess utbredning mot norden är ännu ej fullt känd. Från Norge 

 hafva vi hittills ej sett arten. Den springer med lätthet på vattenytan, h varvid vingarn e 

 hvila mycket platt lioplagda. Till följe af färgen liknar den i hast ai-terna af följande familj. 



Beskr. Könen till färgen lika hvaraudra. Hela kroppen med alla dess delar lerfärgad, med undantag af 

 abdomen, som ofvantill är brun. Hufvud och thorax med blekgula hår. Framvingarne blekt halmgula med 

 bruna nerver, som isyimerhet äro mörkare mot utkanten ; stundom finnes spär till ett otydligt gråaktigt nätverk 

 isynnerhet mot vingspetsarne. Bakvingarne hyalina, bleka, mot spetsen gulaktiga; nerverna föga mörkare än 

 membranen utom i sjelfva vingspetsen. Hanens sista abdominalsegment har i öfre kanten en frans af långa, 

 gula hår; nedre analbihangen starkt uppåtböjda, breda, uppifrån djupt klufna; deras inre gren smärt, uppåtböjd, 

 med något nedböjd spets; den yttre grenen deremot bred, äfven uppätböjd och vänd mot den inre, kortare än 

 denne och spetsig. Honans sista abdominalsegment likaledes i öfre kanten försedt med gula fransar samt der 

 deladt i 2 breda lober, hvilka hvardera äro tvådelade. 



Äggen blekgröna. 



Larvlnisets längd är 30 mill. och dess bredd 6 — 7 mill. Det är bildadt af 4 mill. långa bitar af säf, 

 gräs eller blad, hvilka äro sammanlagda till en åt höger vänd spiral. Husets båda ändar tillslutas vid för- 

 pupningstiden med en inre membran (Mey.). 



2. Slägtet: AGRYPNETES M'Lachl. 



SpoiTarne 1, 2, 2 hos ef. Framvingarnes glenoidal- och styloidgrenar utgå frän samma ställe af disk- 

 fältet. Antennerna kortare än framvingarne, mycket tjocka. Främre farsernas 2 — 4 leder mycket korta; mel- 

 lersta farserna platta, med täta, kamlika fransar pä undre sidan; tornar nästan inga. Vingarnes form och nerv- 

 förgrening nästan såsom hos föregående art. Endast o^ är känd. 



