KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 45 



långs inkant och utkant, stundom lemnande antydning till blekare diskfläck och fläck 

 omkring diskens tvernerver. L. e. vsp. 25 — 34 millim. 



Phryganea grisea Lin. F. S. 378. (Vide Wallengr. Analysis of the Sp. of Caddiesiiies hy 

 Lin. i Liu."Soc. Jour. ZooL Vol. XIV. p. 728. Ent. Tidskr. 1884. 129—134). LimnopMliLs stigma 

 Curt. Pbil. Mag. 1834. 123. M'Lachl. Tr. Br. 37. t. 9. f. 21. 22. Rev. & Syn. 57. t. 6. 

 Qoniotaulius stigmaticus KoL. Gen. & Sp. L 55. Goniot. stigma Wallengr. K. V. A:s Förhandl. 

 1870. 15. Limnophila fulva Kamb. Neur. 475. L. impura Ramb. 1. c. 476. 



Denna är en af de allmännaste arterna i södra och meller.sta Sverige under sonimar- 

 och höstmånaderna, men dess norra utbredniiigsgräns inom landet är ännu ej med säkerhet 

 känd. Arten förekommer åtminstone ännu i Upland. Inom Norge är den funnen till och 

 med i Saltdalen. Flygtiden börjar i Juni. 



Beskr. Antennerna lergula, med matta, brunaktiga ringar. Hufvudet lergult, med gulaktiga hår. Pro- 

 notum lergul med gula här; mesonotum och metanotum gulbruna. Palper och fötter lergula, de scdiiare med 

 svarta tornar. Abdomen gråbrun eller brun, hos den lefvande insekten nästan gi-ön. Framvingarne långsträckta, 

 men breda, utåt mycket bredare, i utkanten snedt tvera; mörkt halmgula eller grågula; utom i costal- och sub- 

 costalfälten mer eller mindre tätt marmorerade med gråbruna fläckar, som äro tätast i inkanten och utkanten; 

 i diskeu en blekare längsti-äckt fläck, som oftast endast är någorlunda tydlig hos mörka exemplar, samt äfven 

 stundom en ljusare fläck omkring diskens tvernerver; likväl saknas dessa häda teckningar ganska ofta; en liten 

 blek fläck vid ulnarvinkeln oeh en dylik vid arculus, ofta temligen tydliga; pterostigma rundadt, svart, skarpt 

 markeradt, högst sällan otydligt; nerverna bleka; diskens tvernerver mörka. Bakvingarne vattenklara, mot 

 spetsen gulaktiga; nerverna bleka; subradialgreneu hos cj' med tydlig svart bart. Subradialfältet på framvingarne 

 längre än sin stjelk och basfältet slutar nästan midt för inre början af subradialfältet, men detta sednare fält 

 är på bakvingarne något kortare än sin stjelk och ulnarfältets tvernerv utgår från diskfältet långt utanföre inre 

 början af subradialfältet, sä att detta fälts nästan hela inre tredjedel ligger innanför sagde tvernervs utgångs- 

 punkt. Sista ryggsegmentet af abdomen hos a^ är utdraget i en lång nedåt- och inåtböjd flik, som är ojeran 

 och svart; öfre analbihangen hos ef breda, rundade, konkava, med inåtvända, tandade och svarta kanter; de 

 mellersta bihangen korta, knapt hälften sä länga som de öfre, bredt triangulära, divergerande och i spetsen 

 svarta; de nedre bihangen korta, rundade, trubbiga, med några få och långa svarta hår. En tydlig, triangulär, 

 men liten tand pä raidten af hanens G:e och 7:e buksegmenter, men blott en sådan pä det 6:e hos $. Sista 

 ryggsegmentet hos henne bildar en bred triangel och på hvardera sidan om denna finnas analvalvlerna, hvilka 

 frän bred bas småningom afsraalna till en läng spets; analtuben knapt längre än dessa, med tjocka, svarta kanter 

 och naggade spetskanter. 



Larohuset beskrifver Meyer på följande sätt: »Det bildar en rak, 22 milim. lång, framtill 5 mill. ocli 

 baktill 4 mill. bred cylinder af runda bladbitar (videblad), hvilkas tversnitt är 4 — 5 mill. Merendels betäcka 

 de bakre delvis de främre, eller hinner en och annan både de främres och de bakres kant samt ligger således 

 ofvan pä dessa. Bladnerven saknas helt och hållet; öfverbufvud synes blott kanten af bladet begagnas, emedan 

 jag aldrig funnit bladbitar, hvarå man kunde märka spår till midtelnerven. I husets bakända är den rundade 

 kanten af de begagnade hladbitarne nedböjd och dessa tillsluta således huset halfcirkelformigt, med undantag af 

 ett ganska litet bål. Munöppningen är rund, bildad af 5 bladbitar. Skulle dessas bågformiga kanter skjuta 

 öfver, så förstår larven att understödja husets munkant, så att den blir fullständigt rät genom 3 — 5 mill. långa, 

 ganska fina bladfibrer, som med ändarne läggas inuti fördjupningarne, hvarigenom pä detta sätt munöppningen 

 blir femkantig. Mot förpupningstiden tillstängas husets båda öppningar med ett silformigt galler». 



8. L. aunthodes M'Lachl. Antennerna bruna, med smala, bleka ringar; fram- 

 vingarne i utkanten tvera; gula eller rödgula, med svart, ovalt pterostigma, en brun fläck 

 i analhörnet, en smalare sådan från vingspetsen och en annsm dylik på hvardera sidan om 

 diskens vattenklara, rhombiska fläck; omkring diskens tvernerver en och i utkanten en 

 annan, nästan trapezformig fläck, båda vattenklara. L. e. vsp. 25 — 35 millim. 



Limnophilus xantJiodes M'Lachl. Rev. & Syn. 60. t. 6. ChmtotaultJis horealis Kol. Gen. & 

 Sp. L 42 (nec Zett.). Limnopli. horealis Brauer Neur. Austr. 50. f. 85. M'Lachl. Tr. Br. 38. 

 t. 9. f. 23 (nec Zett.). 



Arten tillhör de sällsyntare inom slägtet, ehuru den förekommer talrikt på spridda 

 lokaler inom södra och mellersta Sverige, åtminstone upp i Upland. Flygtiden infaller i 

 Maj och Juni månader. Från Norge hafva vi ännu ej sett arten. 



