52 H. I). .1. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUHOPTERA. II. 



Beskr. Antennerna rödbruna, med otydliga blekare ringar. Hufvud och thorax svartbruna, med blek- 

 gula hår. Palper och fötter lergula, de sednare med svarta tornar och stundom pä yttre sidan brunaktiga lår. 

 Abdomen ofvan brun med blek linea långs hvardera sidan, undertill gulaktig. Framviiigarne långsträckta, mot 

 spetsen småningom bredare, i utkanten snedt och skarpt tvera; till färgen blekt rödbrunaktiga utan annan teck- 

 ning än en blek, hälft genomskinlig punkt vid ulnarvinkeln och en annan dylik vid arculus, båda nästan blott 

 synliga på de sammanslagna vingarne; stundom finnas i membranen högst otydliga blekare marmoreringar; 

 pterostigma knapt angifvet genom en något brunare fläck; nerverna föga blekare än membranen. Bakvingarne 

 gråaktigt genomskinliga, mot spetsen föga brunaktiga; nerverna brunaktiga; subradialgrenen lios 0^ utan bart; 

 4:6 apikalfältet vid basen tvert, aldrig spetsigt, dock smalare än det 3:e. Subradialfältet på framvingarne längre 

 än sin stjelk och hasfältet slutar kort innanför inre början af subradialfältet; detta sednare pä bakvingarne 

 knapt längre än sin stjelk och ulnarfältets tvernerv utgår frän diskfältet nästan midtför inre fjerdedelen af sub- 

 radialfältet. Sista ryggsekraentet af abdomen hos ef utdraget till en i midten rundad, bred flik med svarta 

 borster; öfre analbihangen små, lancettformiga, trubbiga, i nedre kanten konkava; de mellersta bihangen bredt 

 triangulära, konkava, kortare än de öfre; de nedre bihangen breda, inåtvända, korta. Inga tänder på bukseg- 

 menterna hos någotdera könet. Analtuben hos V skall vara mycket längre än de små, aflångt ovala öfre valverna, 

 samt till formen smal, ofvantill delad till basen och der liknande 2 blad, på sidorna af spetsen med en djup 

 inskärning, sä att den öfre delen är längre än den nedre. 



19. L. nigriceps Zett. Antennerna bruna, med bleka ringar; framvingarne i ut- 

 kanten tvera, gulbruna, med knapt antydt mörkare pterostjgma, hälften af inre kanten 

 så långt som till subradialftiltet brunaktig med bleka småfläckar, bakvingarnes 4:e apikal- 

 fält hos <^ vid basen spetsigt, hos ? tvert, men mycket smalt. L. e. vsp. 20 — 25 millim. 



Phryganea nigriceps Zett. Ins. Lapp. 1065. Uhcetotaidius striota Kol. Gen. & Sp. I. 47. 

 Wallengr. Öfvers. af K. V. A:s Förhandl. 1870. 159. Liinnoph. striola Brauer Neur. Austr. 51. 

 f. 82. L. nigriceps M'Lachl. Eev. & Syn. 77. t. 7. 



Arten förekommer sällsynt öfver hela Sverige ända upp i norra Lappmarkerna och 

 förf. har sett den från Norges fjelltrakter. Den uppgifves äfven vara funnen vid Alten i 

 Finmarken. Flygtiden börjar i de sydligare provinserna i September och fortfar in i 

 November. Arten parar sig stundom med L. lunatus ? och med Anaholia nervösa. 



Beskr. Antennerna svartbruna, med bleka ringai'. Hufvudet svart med gulaktiga här. Pronotum svart, 

 mot sidorna gulaktig, med gula här; mesonotum och metanotum svarta. Palper och fötter gula, de sednare med 

 svarta tornar, och stundom med mer eller mindre svartaktiga lär. Abdomen svart, med rödbrun linea långs 

 hvardera sidan; buksegnienternas kanter gulaktiga. Framvingarne långsträckta, utåt något bredare, i utkanten 

 snedt tvera; gulbruna, stundom aldeles enfärgade, men ofta är inkanten utåt till midt för diskfältets slut 

 mörkare brunaktig med otydliga, bleka fläckar och dä är äfven den hos andra arter varande rhombiska disk- 

 fläcken antydd genom en liten blek fläck vid ulnarfältet; vid ulnarvinkeln en liten vattenklar fläck; pterostigma 

 knapt antydt genom en något mörkare fläck; nerverna brunaktiga; radialnerven i kröken nära utkanten nästan 

 svartaktig. Bakvingarne vattenklara, mot spetsen något gulaktiga; 4:e apikalfältet (sällan det 5:e) är hos 0^ 

 oftast vid basen spetsigt, stundom sittande på en kort stjelk, men hos 9 deremot tvert, ehuru mycket smalt; 

 stundom är förhållandet med detta apikalfält sådant äfven på framvingarne; subradialgrenen pä bakvingarne är 

 hos ef försedd med en lång, mycket markerad, svart bart. Subradialfältet pä framvingarne nästan lika långt 

 med sin stjelk och basfältet slutar långt innanföre inre början af subradialfältet, men detta sednare fält är på 

 bakvingarne kortare än sin stjelk och ulnarfältets tvernerv utgår från diskfältet nästan midt för eller kort utan- 

 före inre början af subradialfältet. Sista abdominalsegmentets ryggkant hos c^ i midten något utdragen och 

 nedböjd; öfre analbihangen hos ef breda, ovala, oftast rödgula, med svarta kanter; de mellersta bihangen mycket 

 korta, bredt triangulära, knapt synliga, de nedre deremot temligen långa, i spetsen tvera, starkt inåtvända, sä 

 att de beröra hvarandra. Intetdera könet har tänder på något buksegment. Sista ryggsegment af abdomen hos 

 9 bildar på midten en bred triangel; öfre analvalvlerna breda och ovala; analtuben knapt längre än dessa, 

 upptill djupt delad, djupt naggad i nedre delen, men båda delarne lika långa, på sidan en bred utskärning. 



Om denna art skrifver Meyer: larven lefver af bladen till Ranuncidus aquatilis och Potamogeton natans, 

 hvilka med undantag af bladnerverna helt och hållet förtäras. Inom tvä timmar förtärde en fullvuxen larv ett 

 ganska stort blad af B. aquatilis. Husen bestå mest af rotfilirer, bladstjelkar och bladnerver (ett hus består af 

 barr), hvilka äro lagda pä tveren, så att vid analändan 4 och vid munändan 6 stycken bilda en omgång. 

 Längden är 15 millim., den bakre runda öppningen är 2V2 millim. oeb munöppningen 4 millim. i tversnitt; 

 huset är i båda ändar tvert trubbigt. Före förpupningen tillslutas båda öppningarna med vegetabier, sä att 

 blott ett rundt häl lemnas i midten, hvilket tillslutes med ett galler af silkesträdar». 



