62 H. D. J. WALLENGKEN, SKANDINAVIENS NEUROPTEKA. II. 



Under Juli och Augusti månader är arten ej synnerligen sällsynt i norra och 



mellersta provinserna af Sverige och går ned så sydligt som till Stockholm, men inom 



Norge är den hittills blott anmärkt på Dovre, ehuru den säkerligen derinora finnes både 



nordligare och sydligare. 



Beskr. Antennerna svartbruna med smala, bleka ringar. Kroppen svart; hufvud och thorax ofvan med 

 hvitgula hår. Palperna bruna, stundom gulaktiga, isynnerhet hos 9- Fötterna lergula med svarta coxse och lär 

 samt svarta tornar. Framvingarne långsträckta, smala, utåt småningom bredare, i utkanten snedt rundade, med 

 bredt, brunt pterostigma; till färgen nästan klart genomskinliga, med en Ijusbrun, kilformig fläck i disken innanför 

 den klart genomskinliga, vanliga, breda, rhombiska diskfläcken, hvilken blott genom den bruna fläcken skiljes från 

 grundfärgen; en annan Ijusbrun, temligen stor fläck i analhörnet och en tredje sådan från utkanten inåt 3 — 5 

 apikalfälten ; diskens tvernerver nästan svarta, nerverna för öfrigt bruna. Stundom saknas flera eller färre af de 

 bruna fläckarne. Bakvingarne genomskinliga, klara, subradialgrenen hos ef utan bart; 4:e apikalfältet vid basen 

 stundom nästan spetsigt. Subradialfältet pä framvingarne tydligen kortare än sin stjelk och basfältet slutar långt 

 innanför inre början af subradialfältet; detta sednare på bakvingarne äfvenledes kortare än sin stjelk och ulnar- 

 fältets tvernerv utgår från diskfältet ungefär midt för inre tredjedelen af subradialfältet. Ingen tand pä bukseg- 

 menterna hos nägotdera könet. Sista ryggsegmentet af abdomen hos c/' bildar i niidten 2 svarta tänder utanför 

 kanten af näst föregående segment; öfre aualbihangen platta, runda; de mellersta bihangen divergerande, föga krökta; 

 de nedre bihangen hvarandra närstående, tvera, vid basen dolda af de mellersta. Honans analvler och analtub så 

 dolda att de knappast kunna beskrifvas utan att abdomen söndertages. 



34. L. fuscicornis Ramb. Antennerna bruna, med blekare ringar; framvingarne 

 långsträckta, breda, med parabolisk spets, utan tydligt pterostigma; till färgen svartbruna, 

 med en liten hvitaktig fläck vid ulnarvinkeln och en annan dylik vid arculus; subradial- 

 fältet på framvingarne lika långt med, men på bakvingarne kortare än sin stjelk; ulnar- 

 fältets tvernerv på bakvingarne utgår från diskfältet kort utanför subradialfältets inre början. 

 L. e. vsp. 29 — 35 millim. 



Limnoph. fuscicornis Ramb. Nevr. 486. M'Lachl. Rev. & Syn. 99. t. 11. Desmotaulius 



fumigatus Kol. Gen. & Sp. I. 58. Limn. fuviir/atus M'LAcriL. Tr. Br. 53. Wallengr. Öfvers. 



af K. V. A:s Förh. 1870. 160. Phryrj. fusca Zett. Ins. Lapp. 1067 (excl. var. b). Limn. cimjulatus 



Brauer Neur. Austr. 51. f. 70. 71. 



Förekommer från Juni månad ända ut på hösten vid sakta flytande åar och floder, 

 men döljer sig under dagen i springor och ihåliga träd samt är blott i rörelse sent på 

 aftonen och under nätterna. Den är inom Sverige spridd öfver hela landet ända upp i 

 Lappmarkerna samt inom Norge åtminstone anmärkt i Odalen. 



Beskr. Antennerna mörkbruna, med blekare, temligen otydliga ringar. Kroppen ofvan mörkbrun eller 

 svart, undertill brungul. Palper och fötter lergula, de sednare med svarta tornar. Framvingarne långsträckta, 

 breda, utåt bredare, med parabolisk spets, utan tydligt pterostigma; till färgen mörkbruna eller svartbruna, föga 

 glänsande, med ingen annan teckning än en liten, hvitaktig fläck vid ulnarvinkeln och en annan dylik vid arculus, 

 hvilka bada nästan endast synas då vingarne äro sammanslagna; nerverna bruna, med styfva, svarta här på dera, 

 som äro närmast inkanten. Bakvingarne rökigt grå, hälft genomskinliga, mot spetsen mörkare, med blekbruna 

 nerver; subradialgrenen hos c/ utan bart; 4:e apikalfältet vid basen tvert, temligen bredt, men smalare än hvart- 

 dera l:a, 2:a och 3:e. Subradialfältet pä framvingarne nästan lika långt som sin stjelk och basfältet slutar innanför 

 inre början af subradialfältet; detta sednare pä bakvingarne något kortare än sin stjelk samt bredt och ulnarfältets 

 tvernerv utgär från diskfältet något utanför inre början af subradialfältet, men stundom midt för detta fälts inre 

 tredjedel. Sista ryggsegmentet af abdomen hos ef i midten utdraget till en bred lob; öfre analbihaugen långsträckta, 

 breda, trubbiga; de mellersta dolda i analhäligheten ; de nedre bihangen uppätrigtade, breda och korta, med svarta, 

 långa fransar. Ingen tand pä buksegmenterna hos något af könen. Sista ryggsegmentet af abdomen hos 9 bildar 

 en kort triangel; inga analvalvler äro synliga; analtuben bred, sedd från sidan är ofvankanten utdragen till en tand. 



Meyer beskrifver larvhuset på följande sätt: »huset är kägelformigt, krökt, 20 millim. långt, framtill 4 

 millim. och baktill 272 millim- bredt, byggdt af ganska fina qvartskorn och vackrare än hos L. extricatus. Någon 

 gäng finnas också hus, vid hvilkas byggande IV2 millim. stora bladbitar användts, itynnerhet vid bakre ändan eller 

 pä ställen, der husen blifvit något skadade. Munändan är snedt afskuren och bakändans kant är något inåtböjd 

 och derigenom afrundad. Vid förpupningen töllslutas husen såsom hos L. extricahts och fästas vid munändan säll- 

 skapligt på stenar.» 



