K0N6L. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 24. N:0 10. 63 



6. Slägtet: ANABOLIA Steph. 



Sporrarne normala, till antalet lika hos båda könen: 1, 3, 4. Fötterna långa, fram- 

 tarsernas l:a led hos båda könen lika, dubbelt så lång som den 2:a, hvilken är längre än 

 hvardera af de öfriga, som äro sins emellan nästan lika långa. Vingarne hos båda könen 

 lika utvecklade, de främre temligen smala, utåt småningom tilltagande i bredd; vingspetsen 

 parabolisk; utkanten helbräddad, ej tandad eller insvängd; membranen knapt tydligt gra- 

 nulerad, utan vårtor; subradialfältet i framkanten rakt; glenoidal- och styloidgrenarne 

 utgå ur diskfältet vidt skilda från hvarandra. Bakvingarne bredare än de främre, i utkanten 

 jemnt afrundade, utan någon skarp inskäi-ning; subradialfältet sträcker sig inåt till midt 

 för eller kort innanföre den ulnarfältet tillslutande tvernervens utgångspunkt från disk- 

 fältet; 2:a apikalfältet vid grunden lika bredt med, stundom något smalare än det 4:e, 

 som der är tillslutet med en sned tvernerv; 5:e apikalfältet vid grunden betydligt smalare 

 än det 4:e, smalast af alla och starkt spetsigt samt sträcker sig inåt knapt längre än det 

 l:a; glenoidal- och styloidgrenarne utgå ur diskfältet och subradial- och carpalgrenarne 

 ur subradialfältet vidt skilda från hvarandra; ulnargrenen utgår bakom midten af ulnar- 

 fältets tvernerv eller närmare bakre hörnet af ulnarfältet. Aldrig någon tvernerv emellan 

 bakvingarnes radialnerv och subradialgren, hvarföre radialfältet alltid är öppet. Abdomens 

 buksegmenter utan tänder. 



Antennerna af framvingarnes längd, temligen grofva; basleden grof, längre än huf- 

 vudet. Maxillarpalperna smärta; första leden hos båda könen kort; den andra hos o^ 

 obetydligt längre än den 3:e; 2:a och 4:e lederna hos 9 lika långa; den 3:e hos ? något 

 kortare än den 5:e, som är längst. Framvingarnes nerver ganska starka och grofva, med 

 gles, tilltryckt hårighet samt membranen med likaledes mycket gles, tilltryckt hårighet; 

 subradialfältet lika långt med sin stjelk; 2:a apikalfältet vid grunden bredare än det 4:e 

 och bredast; det 4:e lika med det l:a; det 3:e smalare än dessa och det 5:e smalast af 

 alla. På bak\ingarne är subradialfältet ungefär lika långt med sin stjelk och ulnarfältet 

 mycket snedt slutet; 2:a och 4:e apikalfälten vid grunden oftast lika breda; det l:a ungefär 

 lika med hvardera af dessa båda; det 3:e något bredare än det 5:e som är smalast och 

 tillspetsadt. Abdomen robust, från sidorna sammantryckt och räcker obetydligt utom de 

 utspända bakvingarnes analhörn. Tibierna med glesa, men tarserna med tätare, temligen 

 starka tornar. 



Arterna af detta slägte äro hvarandra ganska lika till färgen. Färgen på fram- 

 vingarne är mer eller mindre blekt brun med gulaktig anstrj^kning och en liten hvitaktig 

 fläck vid ulnarvinkeln, hvilken fläck bäst synes på det lefvande djuret. De skiljas också 

 lättast från hvarandra genom analbihangens form. Från Limnophilus skiljes slägtet i sin 

 helhet genom 2:a och 4:e apikalfältens på bakvingarne förhållande till hvarandra. 



Larverna lefva i gropar, torfgrafvar och kärr samt andra stillastående vatten. Deras 

 hus äro bredare i den ena ändan än i den andra och bestå af sammankittade vextbitar, 

 småstenar och sand, samt hafva på längden lagda längre vextfragmenter, som ofta äro 

 längre än hela huset. De äro fria, stundom med silketrådar fastade vid vattenvexter, 

 men detta blott tidtals. 



