KONGL. SV. VET. AKADEMIKNS HANDUNGAR. BANIJ. 24. N:0 10. 67 



Arten är sällsynt samt under Augusti och September månader funnen i Lappland, 

 Norrbotten och vid Stockholm, samt i Sj^dvaranger i Norge. Om dess lefnadssätt är för 

 öfrigt intet kändt. 



Beskr. Antenner, palper och fötter lergula ; de sednares tornar svarta. Thorax och abdomen ofvan brun- 

 aktiga; den sednare undertill lergul. Framvingarne m.yeket blekt lergula, maruiorerade temligen tätt, men matt 

 med gråbrunt, som isynnerhet hos c/' är otydligt; långs framkanten finnes ingen marmorering; isynnerhet subulnar- 

 nerven synes nästan svart af nedtryckta hår; tvernerverna bruna; i ulnarvinkeln en blek, hvitaktig fläck, som är 

 tydligast och störst hos $. Bakvingarue hälft genomskinliga, hvitaktiga, med lergul anstrykning; nerverna lergula. 

 Öfre analbihangen hos c/' sedda från sidan äro breda, i spetsen halfcirkelformigt utskurna och i utskärningen små- 

 tandade, med öfre s])etsen nedböjd, men sedda ofvanifrån äro de långa, räta, temligen smala, i spetsen ganska 

 djupt tvåklufna; till färgen äro de lergula, men i spetskanten svarta, med gula, långa hårfransar; de mellei'sta 

 analbihangen sedda från sidan äro breda, med bredare och tver spets; de nedre bihangen äro långa och smala. 

 Analtuben hos 9 är bildad af 2 breda lober och mellan dessa finnas 2 smala valvler. 



9. Slägtet: ASYNARCHUS M'Lachl. 



Sporrarne normala och lika hos båda könen: 1, 3, 4. Fötterna långa; framtarsernas 

 l:a led hos båda könen lika, betydligt längre än den 2:a som är längre än hvardera af 

 de följande. Vingarne hos båda könen lika utvecklade; de främre korta, breda; ving- 

 spetsen rundad; utkanten helbräddad, ej tandad eller intvängd; membranen föga granulerad 

 och utan vårtor; subradialfältet i framkanten rakt; glenoidal- och styloidgrenarne utgå ur 

 diskfältet skilda från h varandra. Bakvingarne bredare än de främre, i utkanten jemnt 

 afrundade, utan någon inskärning; subradialfältet sträcker sig inåt långt innanför den 

 ulnarfältet tillslutande tvernerven; 2:a apikalfältet vid grunden något bredare än det 4:e, 

 som är vid basen tillslutet genom en sned tvernerv; 5:e apikalfältet spetsigt, men bredare 

 än det 4:e och sträcker sig inåt långt innanför det l:a; glenoidal- och styloidgrenarne 

 utgå ur diskfältet och subradial- och carpalgrenarne ur subradialfältet alla vidt skilda 

 från h varandra: ulnargrenen utgår långt bakom midten från ulnarfältets tvernerv och 

 nära bakre hörnet af nämnde vingfält. Aldrig någon tvernerv emellan bakvingarnes radial- 

 nerv och subradialgren, hvarföre radialfältet alltid är öppet. Abdomens sista buksegmenter 

 utan tänder. 



Antennerna af framvingarnes längd; basleden grof, kortare än hufvudet. Maxillar- 

 palperna smärta; l:a leden hos båda könen kort; 2:a och 3:e lederna hos ef temligen långa 

 och lika långa; den andra hos ? längre än den 3:e. Framvingarnes nerver grofva, med 

 glesa hår, som på de bakre nerverna äro tätare; membranen med spridd och kort hårighet; 

 subradialfältet långt, betydligt längre än sin stjelk; 2:a apikalfältet vid basen något bredare 

 än det 4:e, men smalare än det l:a. Abdomen temligen smärt, räcker föga utom de 

 utspända bakvingarnes analhörn. Pronotum hårigt, smalare än hufvudet; mesonotum bredare 

 än hufvudet. Tibier och tarser med temligen starka tornar. 



Arterna af detta slägte äro ganska mycket lika hvarandra i färgteckningen, hvilken 

 merendels är på framvingarne mörkt brunaktig, oftast med spridda hvitaktiga punkter. 

 De uppehålla sig mera vid sjöar, dammar och vid moras, än vid floder eller andra rin- 

 nande vatten och tillhöra norden eller åtminstone mera alptrakterna än låglandet. 



