70 H. D. J. WALLENGREN, SKANDINAVIENS NEUBOPTERA. 11. 



vinkeln; ulnarfältets tvernerv på bakvingarne utgår från diskfältet miclt för inre tjerde- 

 delen af subulnarfältet. L. e. vsp. 23 — 26 millim. 



Stenophylax algosus M'Lachl. Rev. & Syn. 120. t, 13. 



Ar hos oss en af slägtets sällsyntaste arter och hittills endast träffad i Lappmarkerna, 

 Norrbotten, Sydvaranger och på Dovre. 



Beskr. Antenuerna blekbruna, med tydliga gulaktiga eller hvitaktiga ringar; basleden rödbrun, sällan 

 svartbrun. Palperna rödbruna. Hufvudet mörkt i'ödbrunt, med gulaktigt hår. Thorax mörkt rödbrun, med gul- 

 aktigt bår på pronotum. Fötterna rödgula, med svarta tornar och låren ofta mörkbruna, blott i spetsen lergula; 

 tibierna ofta med brun spets. Abdomen svartbrun, med gråaktiga sidoliner; buksegmenternas kanter mer eller 

 mindre rödgulaktiga. Framvingarne blekgrå; membranen med mer eller mindre tydliga, spridda, hvitaktiga, nästan 

 hälft genomskinliga småpunkter; en störi^e sådan fläck vid ulnarvinkeln ; hårigheten gles, kort och gulgrå; nerverna 

 vid subradialfältet, diskfältet och ulnarfältet ofta svartbruna; l:a apikalfältet vid basen snedt och tvert, skjutande 

 obetydligt längre in än det tväsidiga 3:e och är ofta nästan lika bredt med det 2:a, som är bredast, bredare än 

 det 4:e, livilka båda äro vid basen tvera; det 5:e är smalast och spetsigt. Bakvingarne hvitaktiga, hälft genom- 

 skinliga, mot spetsen något gråaktiga; nerverna bleka; 2:a och 4:e apikalfälten vid basen tvera, det förra bredare 

 än det sednare; det 3:e bredare än det 4:e, vid basen tvåsidigt, spetsigt; l:a och 5:e snedt tvera, stundom spetsiga. 

 Öfre analbibangen hos ef korta, rundade, merendels dolda i analkaviteten ; de mellersta bihangen smärta, spetsiga 

 och uppåtkrökta; de nedre breda, triangulära, med spetsigt öfre hörn och der nedom något utskuren kant. Sido- 

 loberna hos $ breda, frän öfre och undre kanten småningom tillspetsade till en inåtböjd flik; för öfrigt äro anal- 

 delarne hos vårt exemplar sä sammantorkade, att de ej med säkerhet kunna serskiljas. 



III:o. Framvingarne i utkanten tvera; deras subradialfält dubbelt sä långt som. sin 

 stjelk, smalt, vid slutet knapt bredare än diskfältet; l:a apikalfältet vid. basen bredare än 

 det 5:e {Psiadosporus (Wallengr.). 



7. A. cwnosus Curt. Antennerna svartbruna, med otydliga, bleka ringar; fram- 

 vingarne brunaktigt grå, med spridda hvita punkter, en hvitaktig eller gulaktig fläck vid 

 ulnarvinkeln, en vid arculus och en vid ulnarnervens utlopp i utkanten; ulnarfältets tver- 

 nerv på bakvingarne utgår från diskfältet midt för inre tredjedelen af subradialfältet. 

 L. e. vsp. 22 — 28 millim. 



Limnoph. cwnosus Curt. Phil. Mag. 1834. 123. Åiiaholia ccenosa M'Lachl. Tr. Br. 56. 

 Stenophylaa: cwnosus M'Lachl. Rev. & Syn. 117. t. 12. Åsynarchus cwnosus M'Lachl. 1. c. Suppl. 

 I. 8. Suppl. II. 31. Stenophylax arcticus KoL. Gen. & Sp. I. 63. 



Under Juli och Augusti månader är arten allmän i Lappmarkerna och Sveriges 

 nordliga landskaper, men synes vara allmäimare i Norge, der den träffas nästan öfver 

 hela landet. 



Beskr. Antennerna svartbruna, med knapt blekare ringar. Palperna och coxfe svarta. Fötterna smutsigt 

 lergula; tibiernas tornar svarta; låren svarta, i spetsen lergula; tibiernas spets svart. Abdomen svartbrun, med 

 blek sidolinea. Framvingarne brunaktigt grå, med knapt mörkare pterostigma och bruna, svarthåriga nerver; 

 membranen med spridda, små, hvita punkter; en hvitaktig eller gulaktig fläck vid ulnarvinkeln; en sådan fläck 

 vid arculus och en annan vid ulnarnervens utlopp i utkanten och stundom en aflång tverfläck af samma färg öfver 

 diskfältets bakre nerv; stundom äro likväl dessa teckningar mindre tydliga; membranens hårighet tät och svart- 

 aktig, men hvitaktig på de hvita fläckarne; l:a och 5:e apikalfälten spetsiga, det förra bredare 'än det sednare; 

 2:a bredare än det 4:e, båda tvera; 3:e spetsigt. Bakvingarne gråaktiga, balft genomskinliga, l:a, 3:e och 5:e 

 apikalfälten spetsiga och längre än 2:a och 4:e, som äro tvera; det 2:a bredare än det 4:e. Öfre analbibangen 

 hos c?' små, päronformiga ; de mellersta bihangen bildas af 2 breda lober; de nedre starkt uppåt- och inåtrigtade, 

 med svart spets, som är försedd med några trubbiga tänder. Analtuben hos $ har i midten en djup, cirkelformig 

 utskärning och sidorna triangulärt utdragna. 



10. Slägtet: HYPNOTRANUS n. gen. 



Sporrarne normala, till antalet lika hos båda könen: 1, 3, 4. Fötterna långa och 

 smärta; framtarsernas första led hos båda könen lika, dubbelt så lång som någon af de 



