KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 24. N:0 10. 85 



Anm. Sedan förf. numera sett ganska många exemplar från olika delar af lialfön och funnit, att anal- 

 bibangen hos ef och analtuhen hos $ varierar betydligt till formen, bar han ej vågat upptaga 

 såsom hos oss ännu funnen Ch. Sahlbergi, emedan de exemplar, som han förr ansett tillhöra 

 denna art (se Ent. Tidskr. 1884, p. 127), ehuru de visserligen med hänseende till analbihangen 

 likna den, likväl synas falla inom formserien Ch. villosa. Någon Chcetopteryx, som fullkomligt 

 liknar de figurer, hvilka M'Lachlan gifvit ä analbihangen bos sin art, har förf. ännu ej sett 

 från vår halfö. Då arten likväl efter all sannolikhet kan hos finnas, isynnerhet som den träffats 

 inom Finland, må här dess diagnos intagas, utkastad med ledning af MXachlans beskrifning: 



Ch. iSahlbergi (M'Lachl.). Vingarnes färg såsom hos föregående; öfre analbikangeu hos c/' nästan fyr- 

 sidiga, utan inskärning; mellersta bihangen skarpt uppätböjda, breda, i yttre kanten vinklade, 

 mot spetsen smalare och nedom denna utskurna; de nedre bredt triangulära; analtuhen hos 9 

 är klufven i 2:ne breda, på midten smalare, utåt bredare och vinklade, men i sjelfva spetsen 

 urnupna utskott. L. e. vsp. 12 — 16 millim. 

 M'Lachlan. Kev. & Syn. 195. t. 21. 



Under September månad funnen i Finlands och Rysslands Lappmarker. 



4. Fam. ApatailiidaB (Wallengr.). 



Oceller finnas. Maxillarpalperna hos båda könen lika, men hos o^ med 3, hos ? 

 med 4 leder, nästa,n cylindriska, tunnt håriga, basleden kort, slutleden trubbig. Framvingarnes 

 subcostalnerv slutar ej i costalnerven utan i en tvernerv, som förenar sistnämnde nerv med 

 radialgrenen. Bakvingarne bredare än framvingarne, under hvilan sammanlagda i långs- 

 gående veck; dorsalnerverna 6, af hvilka 4 utgå från ett litet, slutet basalfält. Bakvingarnes 

 radialfält och subradialfält öppna, ej slutna genom tvernerv. Framtibierna med 1 sporre. 



Familjen, som utgöres af medelstora eller små arter, skiljes från såväl Limnophilida3 

 som Phryganeidfe, genom utloppet af framvingarnes subcostalnerv och genom bakvingarnes 

 öppna subradialfält. Från Sericostomatidaj skiljer den sig äfvenledes genom utloppet af 

 framvingarnes subcostalnerv i en tvernerv och ej i vingkanten, samt dessutom derigenom 

 att oceller finnas, att framtibierna ej hafva mer än 1 sporre, samt att maxillarpalperna äro 

 hos båda könen lika till formen. 



Maxillarpalperna smärta, hos ef treledade, hos ? fyrledade, hos den förre uppåt- 

 stigande, ofta tryckta mot pannan men hos den sednare hängande. Fötterna temligen 

 långa, med få, korta tornar på tibierna, men talrika på farserna, hvilkas första led är hos 

 båda könen längre än den andra. Ögon och oceller starkt framstående. Antenner fina, 

 deras basled grof och ungefär af hufvudets längd. Detta sednare tvert, med kuUrig, 

 nästan naken hjessa, men hårig panna. Pronotum litet, starkt hårigt; mesonotum bredt, 

 ovalt, kullrigt; metanotum kort, nästan hjertformigt. Abdomen smärt, hinner föga utom de 

 utspända bakvingarnes analhörn. Framvingarne jemförelsevis smala, aflånga, småningom 

 bredare mot utkanten; denna är sned, med temligen långa fransar. Bakvingarne bredare 

 än framvingarne, likaledes med ganska långa fransar. 



På framvingarne utgår subcostalnerven från vingbasen, nära hvilken den med costal- 

 nerven förenas med en tvernerv, men utlöper ej i vingens framkant, utan slutar i en 

 tvernerv, som sammanbinder framkanten med radialgrenen. Denna sednare återigen 

 kommer från främre nervstammen nära vingbasen och möter nyssnämnde tvernerv vid 

 pterostigmatikaltrakten, hvarefter den bildar en stark båge innan den utlöper i ving- 



